ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 травня 2026 року
м. Київ

справа № 572/333/25
провадження № 61-1072св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , управління Пенсійного фонду України у Рівненській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2025 року у складі судді Березня Ю. В. та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,
Короткий зміст позовних вимог
1. У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні.
2. Заява обґрунтована тим, що вона є бабусею ОСОБА_3 . 
3. Дочка заявниці ОСОБА_4 - мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли ОСОБА_3 було 14 років. 
4. Батька онука ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав щодо дитини, її було призначено піклувальником дитини, позбавленої батьківського піклування. 
5. З 21 листопада 1996 року ОСОБА_3 був зареєстрований і постійно проживав разом із своєю бабою ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . 
6. Вони разом вели спільне господарство, після досягнення повноліття ОСОБА_3 почав заробляти гроші, зароблене витрачав на оплату комунальних послуг, проведення ремонтних робіт в оселі та на подвір`ї, купував продукти харчування, ліки. Основним і постійним джерелом засобів для існування ОСОБА_1 були доходи її онука, весь цей час і до його зникнення безвісти вона перебувала на його утриманні. 
7. 15 липня 2022 року ОСОБА_3 було призвано до лав Збройних Сил України, військову службу проходив у вч НОМЕР_1 , під час проходження служби він продовжував дбати про бабу - матеріально підтримував, регулярно переказував грошові кошти на картковий рахунок, який відкрив у банківській установі на своє ім`я, а картку віддав для ОСОБА_1 , ніс витрати на купівлю речей для спільного використання, утримання домоволодіння, ліків, продуктів харчування, одягу, речей першої необхідності, оплати комунальних послуг та послуг мобільного зв`язку. 
8. Метою встановлення факту є отримання грошового забезпечення, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти».
9. Враховуючи те, що встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, просила суд встановити факт перебування ОСОБА_1 на повному утриманні її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зник безвісти 20 липня 2024 року. 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
10. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2025 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
11. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, виходив із того, що встановлення обставин перебування ОСОБА_1 на повному утриманні ОСОБА_3 пов`язане з вирішенням спору щодо виплати грошового забезпечення, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
12. У січні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2026 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, справу передати для продовження розгляду до місцевого суду.
16. Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до помилкового висновку про наявність спору про право. Такі висновки судів суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21, від 06 березня 2024 року в справі № 644/1574/23, від 20 листопада 2024 року в справі № 179/986/23.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
17. У лютому 2026 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від Міністерства оборони України, у якому вказано, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
18. Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04 квітня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
19. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21 листопада 1996 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у селищі Клесів Сарненського району Рівненської області, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
20. Витягом № 00044382603 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян підтверджується дошлюбне прізвище ОСОБА_7 - « ОСОБА_8 ».
21.  ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03 березня 2011 року.
22. Заявниця ОСОБА_1 є непрацюючою пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , копією трудової книжки та копією довідки № 2257 від 19 грудня 2024 року.
23. Відповідно до висновку ЛКК № 108 від 07 червня 2024 року ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги.
24. Копіями платіжних інструкцій про переказ коштів за 2022-2024 роки та скріншотами із застосунку «Приват24» підтверджуються доводи заявниці про зняття готівки в терміналах та банкоматах, що знаходяться у м. Сарни та селищі Клесів.
25. Копією акту про умови проживання від 25 листопада 2024 року, виданого Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області, підтверджується, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично перебуває на утриманні свого онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
26.  ОСОБА_6 згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 901147 від 02 квітня 2024 року є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання з ураженням ЦНС, ОРА.
27. Витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 115-СТ від 15 липня 2022 року, № 78-СТ від 18 березня 2024 року підтверджуються обставини проходження військової служби ОСОБА_3 .
28. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 569 від 16 серпня 2024 року ОСОБА_3 визнано таким, що зник безвісти 20 липня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника - окупаційних військ російської федерації, що є бойовою людською втратою.
29.  ОСОБА_1 про вказані обставини було письмово повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_7 сповіщенням сім`ї № 169 від 24 липня 2024 року.
Позиція Верховного Суду
30. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
31. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
32. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
33. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
34. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
35. Звертаючись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_1 вказувала, що метою встановлення цього факту є отримання виплати грошового забезпечення, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або з».
36. Залишаючи заву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що встановлення обставин перебування ОСОБА_1 на повному утриманні ОСОБА_3 пов`язане з вирішенням спору щодо виплати грошового забезпечення, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
37. Колегія суддів не може погодитись із висновками судів з огляду на наступне.
38. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
39. Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
40. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
41. До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах 
від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) та від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).
42. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 14-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
43. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
44. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Тобто під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
45. Отже, під час розгляду цивільних справ суди встановлюють факти, що мають юридичне значення, передбачені частиною першою статті 315 ЦПК України або інші факти, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в порядку окремого провадження, якщо встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
46. Підтвердження судом перебування фізичної особи на утриманні померлого (безвісно відсутнього) може бути передумовою для здійснення різноманітних прав та інтересів утриманців: надання утримання за рахунок майна безвісно відсутньої особи (стаття 44 ЦК України), відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого (стаття 1200 ЦК України), спадкування (стаття 1265 ЦК України).
47. Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування (положення статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).
48. Отримання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не може бути безумовною підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні.
49. Отже, на підтвердження (спростування) перебування фізичної особи на утриманні померлого закон вимагає надання відповідних доказів [наприклад, довідки про склад сім`ї, спільне проживання або утримання, медичні документи, виписки з банківських рахунків, довідки про доходи, чеки, квитанції, договори про оплату комунальних, навчальних, медичних послуг, показання свідків, фото/ відеоматеріали, листування (особистого або ділового характеру)], які зумовлють дослідження судом обставин приватного життя утриманця та особи, яка надавала утримання.
50. Таким чином, відносини, пов`язані з наданням утримання і перебуванням фізичної особи на утриманні, є за своєю сутністю цивільно-правовими.
51. Перебування на утриманні як триваючий юридичний факт може бути також підставою для реалізації прав у сфері соціального забезпечення (виплата допомоги (стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», призначення пенсії (стаття 30 Закону № 2262-ХІІ)).
52. Норми цивільного процесуального законодавства (глава 6 ЦПК України) визначають, що суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні, причому безвідносно до того, задля виникнення яких правовідносин необхідним є встановлення цього факту.
53. Також норми цивільного процесуального права допускають встановлення інших фактів, що мають юридичне значення, для реалізації прав у сфері соціального забезпечення (наприклад, згідно з пунктом 3 частини першої статті 315 ЦПК України суд встановлює факт каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню).
54. Метою встановлення будь-якого факту, що має юридичне значення, є можливість скористатися правом, яке надане заявнику відповідно до чинного законодавства України.
55. У справах окремого провадження суд підтверджує наявність чи відсутність певних юридичних фактів, що є умовою здійснення прав і реалізації інтересів заявника. Тому суд наділений лише повноваженнями з`ясувати можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд, встановивши наявність чи відсутність певного юридичного факту, своїм рішенням підтверджує це, не зобов`язуючи особу діяти певним чином.
56. Під час з`ясування юридичного значення факту перебування фізичної особи на утриманні померлого суд обмежений у вирішенні питання про те, наділений чи ні заявник тим суб'єктивним правом, що підтверджується юридичним фактом, який просить встановити заявник. Тобто встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні загиблого пов`язане з доведенням підстав для визнання (підтвердження) за заявником певного соціально-правового статусу.
57. Однак судове рішення, ухвалене загальним судом у порядку окремого провадження, про наявність чи відсутність цього юридичного факту набуває самодостатнього значення і не є вирішенням питання про те, чи має заявник певне суб`єктивне право. Суд на підставі поданих доказів лише з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 161/9609/22, провадження № 61-17035сво23).
58. В окремому провадженні визначене специфічне коло суб`єктів цивільного процесу, якими є заявники та заінтересовані особи (частина третя статті 42, частина четверта статті 294 ЦПК України).
59. Враховуючи, що метою встановлення юридичного факту перебування особи на утриманні є отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю (безвісти відсутнього) військовослужбовця, заінтересованою особою є орган, до якого має звернутися ОСОБА_1 для набуття цього права.
60. У справах цієї категорії, зазначаючи про неможливість розгляду вимог заявників в порядку окремого провадження, суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є особою, на чиї права вливають вимоги заявників, або хто є особою, яка оспорює їх відповідні права, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.
61. Однак на етапі встановлення юридичного факту перебування особи на утриманні публічно-правовий спір між позивачем та суб`єктом владних повноважень, який вирішує питання призначення одноразової грошової допомоги, ще не виник. Заперечення суб'єкта владних повановажень про те, що факт не підтверджений належними доказами, самі собою не свічать про існування спору про право.
62. Публічно-правовий спір може виникнути (але не обов`язково) у тому випадку, якщо після встановлення судом факту перебування особи на утриманні загиблого військовослужбовця суб`єкт владних повноважень відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги з підстав, які не пов`язані з доведеністю факту утримання.
63. У цьому випадку особа може оскаржити дії суб'єкта владних поноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.
64. За такого правового регулювання можна зробити висновок, що в таких справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. Саме для таких цілей чинним процесуальним законодавством (частина шоста статті 294, частина четверта статті 315 ЦПК України) передбачено, що факт перебування особи на утриманні може розглядатись у позовному провадженні у порядку цивільного судочинства.
65. Отже, висновок судів про наявність спору про право є передчасним і недостатньо обґрунтованим та не підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи.
66. Крім того, можливість встановлення юридичних факту перебування на утриманні особи, який є військовослужбовцем та загинув (зник безвісти за особливих обставин) у порядку окремого провадження, підтвердила Велика Палата Верховного Суду у справі № 308/17634/23 (провадження № 14- 40цс25).
67. Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
68. Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
69. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.
2. Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року скасувати, справу направити до місцевого суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк

В. В. Шипович