ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2684/25 (904/1496/26)	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А. розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка", м. Бровари Київської області
до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
про стягнення заборгованості
в межах справи №904/2684/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК", м.Київ 
до боржника Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області
про визнання банкрутом

РУХ СПРАВИ
23.03.2026 позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення заборгованості за договором підряду.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.03.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Примаку С.А. в межах справи про банкрутство №904/2684/25.
Ухвалою господарського суду від 24.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.
06.05.2026 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг №572 від 24.07.2024 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Позиція відповідача
У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що заявлений розмір основного боргу підтверджується даними бухгалтерського обліку підприємства в свою чергу АТ "Криворізький залізорудний комбінат" має заперечення щодо періоду та розміру нарахування пені, інфляційних та 3% річних. Також заперечуючи щодо судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем заявлено клопотання про зменшення їх розміру.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі
Предметом доказування по даній справі є належне виконання сторонами умов договору про надання послуг та правомірність нарахування пені, інфляційних та 3% річних

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

24.07.2024 між Акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" (виконавець) було укладено договір № 572 про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим договором за дорученням замовника надати послуги з Технічного обслуговування фронтальних навантажувачів HYUNDAI HL770-9S (іменовані надалі "Послуги"), а Замовник зобов`язується прийняти послуги й оплатити їх відповідно до умов договору Умови виконання робіт: територія Замовника (пункти 1.1., 1.2. договору).
Вартість послуг, наданих виконавцем, відповідно до специфікації (додаток №1) становить 154 972,00 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ 20 25 828,67 грн (пункт 2.2 договору).
Відповідно до п. 2.3 договору оплата замовником вартості наданих виконавцем послуг здійснюється за фактом виконаних робіт (після підписання сторонами акту виконаних робіт) з відтермінуванням платежу 7 календарних днів.
Згідно пункту 3.1. Договору, виконавець надає послуги відповідно до специфікації (додаток №1), затверджених і підписаних сторонами. Термін реагування на перше ТО 14-21 календарний день, на наступні – 7-10 календарних днів.
Прийом замовником наданих виконавцем послуг оформлюється актом прийому-передачі послуг (пункт 4.1 Договору).
Пунктом 6.1. договору передбачено, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору, сторона несе відповідальність, встановлену даним договором і чинним законодавством України.
У випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, яка розраховується з 10 банківського дня з моменту настання прострочення у відсотках, шляхом її ділення на 365 днів та множення на кількість днів прострочення (пункт 6.4. Договору).
Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024. Закінчення терміну дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії даного договору (пункти 9.1., 9.2. договору).
На виконання умов Договору та на підставі виставлених рахунків на оплату по замовленню №129682 від 09.05.2024, № 136453 від 23.10.2024 та на підставі заявок на технічне обслуговування б/н б/д, 11.102024 та 30.10.2024 позивачем були надані послуги з відповідачу у загальному розмірі 54 338,00 грн, що підтверджується укладеними між сторонами актами надання послуг №79342 від 11.10.2024 та № 79809 від 30.10.2024.
Водночас, відповідно до положення пункту 2.4 Договору, виконавець був зобов`язаний надати замовнику податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої виконавцем особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач склав та зареєстрував наступні податкові накладні від 11.10.2024 № 293 на загальну суму 27 169,83 грн, у тому числі ПДВ 20% 4 528,17 грн, за результатами виконання робіт згідно актом надання послуг № 79342 від 11.10.2024; від 30.10.2024 № 778 на загальну суму 27 169,83 грн, у тому числі ПДВ 20% 4 528,17 грн, за результатами виконання робіт згідно актом надання послуг № 79809 від 30.10.2024.
Відповідач належним чином умови договору в частині оплати коштів за надані позивачем послуги не виконав, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у загальному розмірі 54 338,00 грн. 
У зв`язку з порушенням умов договору в частині повної та своєчасної оплати коштів за надані послуги позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 22 350,10 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 736,50 грн та 3% річних у розмірі 2 232,40 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ
Щодо виконання вимог договору.
Пунктом 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Нормами статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 Цивільного кодексу України).
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
24.07.2024 між Акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" (виконавець) було укладено договір № 572 про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим договором за дорученням замовника надати послуги з Технічного обслуговування фронтальних навантажувачів HYUNDAI HL770-9S (іменовані надалі "Послуги"), а Замовник зобов`язується прийняти послуги й оплатити їх відповідно до умов договору Умови виконання робіт: територія Замовника (пункти 1.1., 1.2. договору).
На виконання умов Договору та на підставі виставлених рахунків на оплату по замовленню №129682 від 09.05.2024, № 136453 від 23.10.2024 та на підставі заявок на технічне обслуговування б/н б/д, 11.102024 та 30.10.2024 позивачем були надані послуги з відповідачу у загальному розмірі 54 338,00 грн, що підтверджується укладеними між сторонами актами надання послуг №79342 від 11.10.2024 та № 79809 від 30.10.2024.
Також, позивач склав та зареєстрував наступні податкові накладні від 11.10.2024 № 293 на загальну суму 27 169,83 грн, у тому числі ПДВ 20% 4 528,17 грн, за результатами виконання робіт згідно актом надання послуг № 79342 від 11.10.2024; від 30.10.2024 № 778 на загальну суму 27 169,83 грн, у тому числі ПДВ 20% 4 528,17 грн, за результатами виконання робіт згідно актом надання послуг № 79809 від 30.10.2024.
У свою чергу, пунктом 2.3 Договору було передбачено, що оплата вартості наданих виконавцем послуг здійснюється за фактом виконаних робіт (після підписання сторонами акту виконаних робіт) з відтермінуванням платежу 7 (сім) календарних днів.
Порядок і форма здійснення розрахунків можуть бути змінені за письмовою згодою сторін (пункт 2.5 Договору).
Отже відповідач повинен був оплатити вартість отриманих послуг (результатів виконаних робіт) по 18.10.2024 – за актом надання послуг № 79342 від 11.10.2024, та по 06.11.2024 – за актом надання послуг № 79809 від 30.10.2024. 
Відповідач належним чином умови договору в частині оплати коштів за надані позивачем послуги не виконав, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у загальному розмірі 54 338,00 грн. 
Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 54 338,00 грн визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.
Згідно з положеннями статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені 3 % річних в сумі 2 232,40 грн та інфляційні втрати в сумі 6 736,50 грн. 
Проте, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що даний позов до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення заборгованості розглядається в рамках справи №904/2684/25 про банкрутство Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат".
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 відкрито провадження у справі №904/2684/25 про банкрутство АТ "Криворізький залізорудний комбінат" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію) згідно ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:
- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника) або перебування майна боржника, яке є предметом забезпечення, на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;
- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;
- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;
- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
Отже, позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати за період (09.06.2025 - 21.03.2026), протягом якого діяв мораторій.
Суд, здійснивши розрахунок 3% річних за порушення умов договору встановив, що загальний розмір 3% річних становить 955,08 грн, а саме:
- за період з 29.10.2024 по 08.06.2025 (акт № 79342 від 11.10.2024) у розмірі 497,58 грн;
- за період з 16.11.2024 по 08.06.2025 (акт № 79809 від 30.10.2024) у розмірі 457,50 грн.
Також суд, здійснивши розрахунок інфляційних втрат встановив, що їх загальний розмір становить 4 410,11 грн, а саме:
- за період з 29.10.2024 по 08.06.2025 (акт № 79342 від 11.10.2024) у розмірі 2 481,48 грн;
- за період з 16.11.2024 по 08.06.2025 (акт № 79809 від 30.10.2024) у розмірі 1 928,63 грн.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційні втрати з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" підлягають задоволенню у розмірі 955,08 грн – 3% річних та 4 410,11 грн – інфляційних втрат.
Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Приписами статті 58 Конституції України унормовано, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття цими законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Виняток з цього принципу допускається лише у випадках, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи (абз. 2, 4 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп/1997).
Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп, від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, від 5 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Конституційний Суд України також дійшов висновку, що конституційний принцип про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб, проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (абзац 4 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).
Відтак при визначенні підстав відповідальності кола осіб, які можуть бути притягнуті до такої відповідальності, суд повинен керуватися тими нормами, які були чинні станом на момент виникнення спірних правовідносин, а саме момент виникнення заборгованості відповідача перед позивачем, що спричинили збитки позивачу.
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем обов`язку з оплати грошових коштів за надані послуги, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 22 350,10 грн.
Господарський суд вважає за необхідне визначити, що на момент виникнення заборгованості відповідача пере позивачем та на загальний період нарахування позивачем неустойки Господарський кодекс України не втратив свою чинність, а отже норми ГК України слід застосовувати до спірних правовідносин.
Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).
У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
У випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, яка розраховується з 10 банківського дня з моменту настання прострочення у відсотках, шляхом її ділення на 365 днів та множення на кількість днів прострочення (пункт 6.4. Договору).
Суд, здійснивши розрахунок пені за порушення умов договору встановив, що загальний розмір пені становить 7 730,57 грн, а саме:
- за період з 01.11.2024 по 30.04.2025 (акт № 79342 від 11.10.2024) у розмірі 3 829,43 грн;
- за період з 20.11.2024 по 19.05.2025 (акт № 79809 від 30.10.2024) у розмірі 3 901,14 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Судовий збір
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.
Витрати на правничу допомогу
На обґрунтування заявлених до розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем долучено до матеріалів справи договір професійної правничої допомоги № 13/03 від 13.03.2026, акт прийому-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) № 1 від 23.03.2026 на суму 8 500,00 грн., платіжну інструкцію № 36807 від 23.03.2026 на суму 8 500,00 грн.
Відповідно до пункту 1 договору у порядку та на умовах, передбачених цим Договором Бюро зобов`язується надати Клієнтові професійну правничу допомогу, а Клієнт зобов`язується прийняти цю допомогу та сплатити за неї гонорар (винагороду) в рамках ведення судової справи за позовом Клієнта до акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (ІК в ЄДРПОУ 00191307) про стягнення заборгованості за актом надання послуг № 79342 від 11.10.2024 у розмірі 27 169 грн та актом надання послуг № 79809 від 30.10.2024 у розмірі 27 169,00 грн, укладеними між Клієнтом та АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», у Господарському суді Дніпропетровської області, у Центральному апеляційному господарському суді (за необхідності), у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (за необхідності).
Професійна правнича допомога включає наступні види адвокатської діяльності: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання позовної заяви, відповіді на відзив, інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення господарського та конституційного судочинства, а також представництво інтересів Клієнта в інших державних органах, органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, органах нотаріату та перед фізичними і юридичними особами; надання інших видів правової допомоги не заборонених законом.
Згідно з пунктом 8 сторони погодили, що розмір гонорару Бюро (адвоката Бюро) за комплексне ведення (що може включати, але не обмежуючись, складання позовної заяви, відповіді на відзив, інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, участь у судових засіданнях, складання адвокатських запитів, вчинення інших дій в інтересах Клієнта) зазначеної у пункті 1 цього договору судової справи у Господарському суді Дніпропетровської області складає 8 500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Не вважається неналежним та/або неповним наданням професійної правничої допомоги не складання усіх документів та/або невчинення усіх дій, передбачених цим пунктом, зі сторони Бюро (адвоката Бюро), якщо необхідність у цьому була відсутня.
23.03.2026 сторонами договору підписано актом прийому-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) № 1 на суму 8 500,00 грн, відповідно до якого Бюро надало Клієнту, а Клієнт прийняв наступні послуги: складання позовної заяви; здійснення розрахунків пені, інфляційних втрат, 3% річних та складання розрахунку ціни позовної заяви; підготовка документів, що додаються до позовної заяви, для подання до суду.
У свою чергу, позивачем сплачено на користь АБ «Варшамяна» за надані послуги грошові кошти в сумі 8 500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від № 36807 від 23.03.2026.
Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 5 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач заперечуючи проти розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу просить суд зменшити її розмір посилюючись на те, справа є нескладною та малозначною, розглядається без виклику сторін, обсяг. Також відповідач просить суд врахувати скрутне фінансове становище, підтверджене значними збитками у 2024-2025 роках та відкриттям справи про банкрутство, що робить витрати на правничу допомогу надмірними та неспівмірними з можливостями Відповідача, відповідно до критеріїв реальності, необхідності та розумності витрат, передбачених ст. 126 ГПК України та практикою Великої Палати Верховного Суду.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 викладено правовий висновок про те, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України вбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, господарський вирішив задовольнити судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 6 375,00 грн. 

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Зимових Походів, буд. 1А; ідентифікаційний код юридичної особи 00191307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДС Укрспецтехніка" (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Металургів, будинок 17, офіс 105; ідентифікаційний код юридичної особи 37001696) 54 338,00 грн – основної заборгованості, 955,08 грн – 3% річних, 4 410,11 грн – інфляційних втрат, 7 730,57 грн – пені, 1 996,80 грн – витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 375,00 грн.
В решті вимог позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 22.05.2026. 

Суддя С.А. Примак