Справа № 599/834/26
н.п.1-кп/599/84/2026 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року Зборівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові кримінальне провадження №12026211070000067 від 24 квітня 2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Погрібці Зборівського району Тернопільської області, проживає: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України; освіта вища; одружений, не депутат, утриманців не має, раніше не судимий, військовослужбовець,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,
В С Т А Н О В И В:

обвинувачений  ОСОБА_4 , постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 січня 2026 року у справі № 599/25/25, яка набрала законної сили 03 лютого 2026 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Однак, 24 квітня 2026 року, приблизно о 11:37 год інспектором СРПП відділення поліції №2 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та старшим дільничним оперуповноваженим відділення поліції №2 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 на вулиці Незалежності в місті Зборів Тернопільського району за порушення Правил дорожнього руху України було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної вище постанови суду, яка набрала законної сили, та будучи ознайомлений з нею, всупереч постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, керував транспортним засобом та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4  надав показання, згідно яких він знав про наявність щодо нього постанов суду про позбавлення його прав керування транспортними засобами, однак 24 квітня 2026 року керував автомобілем.
Обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечував фактичних обставин справи, щиро розкаявся у вчиненому.
Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Учасники не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні виду покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, обставини справи, враховує щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Суд, враховуючи думку прокурора вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 374-375 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень.

Речові докази – комп`ютерний диск DVD-RW з відеозаписом подій, що мали місце 24.04.2026 за фактом вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо вирок не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Зборівського
 
районного суду ОСОБА_1