КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2026 року Київ справа №320/56885/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 .
Просить суд:
- визнати незаконним (протиправним) та безпідставним і скасувати наказ № 315 від 16.10.2024 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 про нібито невихід позивача на службу у період вересня-жовтня 2024 року та невиплату за цей період грошового забезпечення, премій, інших належних виплат;
- зобов`язати відповідача здійснити належні позивачу виплати грошового забезпечення, премій, надбавок, інших належних виплат за вересень-жовтень 2024 року.
У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального закону, суд ухвалою від 06.01.2025 залишив позов без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою від 25.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено, що справа буде розглядатися одноособово суддею Скрипкою І.М. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням письмових пояснень наданих на виконання ухвали від 06.01.2025, позивачем зазначено, що в серпні-вересні 2024 року за направленням командира військової частини НОМЕР_1 він пройшов обстеження військово-лікарської комісії (ВЛК) та був визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку. У той же день позивач написав рапорт про звільнення і особисто на території в/ч НОМЕР_1 подав начальнику відділу персоналу полковнику ОСОБА_2 . Пізніше полковник ОСОБА_3 (заступник начальника відділу персоналу) повідомив, що в рапорті є помилка, яку необхідно виправити, тому позивач переписав рапорт 01.10.2024. Позивач стверджує, що у період проходження ВЛК у вересні 2024 року, у дні коли він не перебував на прийомі у лікарів, він був присутній на службі на території в/ч НОМЕР_1 та Генерального штабу ЗСУ, куди у нього були відповідні перепустки (військові містечка № НОМЕР_2 та №64). 
Підтвердженням перебування на службі у вересні 2024 року є також отримання грошового забезпечення за вересень 2024 року. 
Вказує, що у зв`язку зі звільненням із займаної посади з 31.07.2024 та виведення в розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України, його службовий кабінет передано полковнику ОСОБА_4 , робочого місця не визначено, а тому він перебував на території військового містечка. При цьому, жодних завдань, доручень та обов`язків (з моменту виведення в розпорядження) командиром в/ч НОМЕР_3 та Головнокомандувачем ЗС України не надавалося. Ні з матеріалами, ні з висновками перевірки ознайомлений не був. 
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність позовних вимог. Зазначив, що під час службової перевірки встановлено, що позивач у період з 02.09.2024 по 23.09.2024 відповідних лікарів не відвідував і до НВМКЦ не прибував. При цьому зауважено, що для перебування на території військового містечка, крім перепустки, військовослужбовець має бути в списку осіб, яким надано дозвіл від комендатури Генштабу, на підставі розгляду заявки начальника штабу-заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 до списків не включався. 30.09.2024 на підставі повідомлення НВМКЦ від 28.09.2024 та прибуття полковника ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 30.09.2024 № 233, про прибуття з госпіталю колишнього начальника управління запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 , проте на наступний день, останній не прибув на службу, про що начальником адміністративного відділу штабу ГУ ВСП полковником ОСОБА_5 подано рапорт на ім`я ТВО начальника штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_6 (вх. від 01.10.2024 № p-2647). 
За результатами службової перевірки матеріали службової перевірки встановленим порядком направлені до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора для надання правової оцінки за № 306/2/8765 від 24.10.2024. За результатами розгляду матеріалів службової перевірки проведеною Головним управлінням щодо фактів нез`явлення полковника ОСОБА_1 без поважних причин на службу Київською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 42024112350000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України.
У ході судового розгляду відповідачем подано клопотання про закриття провадження у частині вимог, у зв`язку із наявністю справи №320/55745/24 у провадженні Київського окружного адміністративного суду.
У той же час, як вбачається із ухвали про відкриття провадження від 05.12.2024 у справі №320/55745/24, позовні вимоги мають наступний зміст: «визнати незаконними (протиправними) та безпідставним і скасувати - пункти 1, 2 наказу №245, командира в/ч НОМЕР_1 від 16.10.2024 (версія 2), в частині про нібито невихід мене на службу у період вересня-жовтня 2024 року та невиплату за цей період мені грошового забезпечення, премій, інших належних виплат; зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 поновити належні мені виплати грошового забезпечення, премій, надбавок, інших належних виплат за вересень-жовтень 2024 року».
За змістом частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочиснтва України суд закриває провадження у справі:
1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;
2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
3) якщо сторони досягли примирення;
4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;
7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;
8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
За наведеного, суд констатує відсутність підстав для закриття провадження у відповідній частині у цій справі з наведених відповідачем підстав. Отже, і клопотання про закриття провадження не підлягає задоволенню.
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
У період з 15.07.2022 по 16.10.2024 полковник ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України №1361 від 09.10.2024 позивача звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я.
Згідно із наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 16.10.2024 № 245 полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні Головнокомандувача Збройних Сил України, звільненого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України, колишнього начальника управління запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.10.2024 № 1361 з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я), відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав та направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3 16.10.2024 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та всіх видів забезпечення. 
Також, 16.10.2024 начальником Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) прийнято наказ №315 від 16.10.2024 «Про результати службової перевірки», зі змісту якого слідує, що службовою перевіркою, проведеною з метою перевірки інформації щодо порушення полковником ОСОБА_1 порядку амбулаторного проходження військово-лікарської комісії та його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 після проходження військово-лікарської комісії з Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», а також неявки до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора 19.09.2024 та 25.09.2024 підтверджено відсутність на службі без поважних причин полковника ОСОБА_1 02 вересня 2024 року по 29 вересня 2024 року, 01 жовтня 2024 року, з 03 жовтня 2024 року по 05 жовтня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року.
Враховуючи, що відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.10.2024 № 1361 полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку, питання щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності вирішено не ставити.
Наказано Начальнику фінансово-економічної служби помічнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 :
- відповідно до пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, за невихід на службу без поважних причин з 02 вересня 2024 року по 29 вересня 2024 року, 01 жовтня 2024 року, з 03 жовтня 2024 року по 05 жовтня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року не виплачувати полковнику ОСОБА_1 премію за вересень та жовтень 2024 року в повному обсязі; 
- внести зміни до наказу від 02 жовтня 2024 № 295-Ф «Про преміювання військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 »; 
- відповідно до пункту 15 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, за час відсутності на службі без поважних причин не виплачувати полковнику ОСОБА_1 грошове забезпечення з 02 вересня 2024 року по 29 вересня 2024 року, 01 жовтня 2024 року, з 03 жовтня 2024 року по 05 жовтня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року.
Не погоджуючись із зазначеним вище наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон № 2232-XII).
За визначенням у частині першій статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (Статут).
Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Положеннями статті 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
За змістом статтею 26 Статуту військовослужбовців залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
У свою чергу, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права і командирів щодо їх застосування визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (Дисциплінарний статут).
Згідно зі статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
За нормами статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Частиною третьою статті 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
За правилами частини першої статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Положеннями статті 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); г) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
У силу вимог статей 83 та 84 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністра оборони України №608 від 21.11.2017 (Порядок №608).
Відповідно до абзацу другого пункту другого розділу І Порядку №608 службова перевірка - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.
За приписами пунктів 1, 2 Розділу VІІ Порядку №608 з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.
Під час службової перевірки встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка. У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.
Пунктом 3 Розділу VІІ Порядку №608 визначено, що службова перевірка проводиться за письмовим рішенням відповідного командира (начальника), у якому зазначаються відомості про посадових осіб, яким доручається проведення перевірки, її мета та дата завершення. Строк проведення перевірки встановлюється з урахуванням мети, обсягу визначених завдань та кількості особового складу, який залучається. Письмове рішення командира (начальника) оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на документі (рапорті (доповіді)) про необхідність проведення перевірки або видання окремого доручення (доручення), розпорядження на її проведення.
За нормами пунктів 8, 9 Розділу VІІ Порядку №608 результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії.
У доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.
Системний аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що на військовослужбовців покладається обов`язок неухильного дотримання військової дисципліни та належне виконання обов`язків військової служби, а командир у свою чергу повинен реагувати на кожен випадок порушення підлеглими військовослужбовцями військової дисципліни та за наявності підстав притягати їх до дисциплінарної відповідальності. При цьому у певних випадках для визначення обставин вчинення правопорушення можуть призначатися або службові розслідування або службові перевірки, після проведення яких командиром і приймається рішення щодо наявності чи відсутності в діях чи бездіяльності військовослужбовців дисциплінарного проступку та необхідність застосування заходів дисциплінарного впливу.
Встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувало те, що службовою перевіркою підтверджено відсутність на службі без поважних причин полковника ОСОБА_1 02 вересня 2024 року по 29 вересня 2024 року, 01 жовтня 2024 року, з 03 жовтня 2024 року по 05 жовтня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 09 жовтня 2024 року.
У свою чергу, судом, зважаючи на необхідність забезпечення додержання вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, ухвалою від 25.02.2025 витребувано у відповідача копії у придатному для читання вигляді усіх матеріалів службової перевірки, призначеної стосовно позивача 02.10.2024 та письмові пояснення щодо спірних правовідносин.
На виконання ухвали суду відповідачем направлено відзив на позову заяву, в якому викладені пояснення та надано копію оскаржуваного наказу від 16.10.2024, за змістом яких за результатами службової перевірки встановлено, що з квітня 2024 року у НВМКЦ запис на обстеження та консультації лікарів здійснюється через медичну інформаційну систему за допомоги якої можливо дослідити, коли та яких лікарів проходив військовослужбовець під час проходження ВЛК. 
Відповідач також послався на пояснення лікаря ОСОБА_7 , який вказав, що 23.09.2024 відбулось засідання гарнізонної ВЛК НВМКЦ, на якому розглянуто Свідоцтво про хворобу полковника ОСОБА_1 та за результатами розгляду останнього визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. У подальшому зазначене Свідоцтво відправлено на розгляд і затвердження до Центральної ВЛК ЗС України. 26.09.2024 Свідоцтво про хворобу від 23.09.2024 № 24841 затверджено ЦВЛК ЗС України. Полковник ОСОБА_1 після засідання Комісії 24.09.2024 мав повернутись до військової частини, у зв`язку із завершенням амбулаторного проходження ВЛК.
У поясненнях, окрім іншого, вказано, що полковник ОСОБА_1 справи та посаду начальника управління запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень заступника начальника ГУ ВСП не здавав, зі списків особового складу ГУ ВСП не виключався, а документи щодо його вибуття y розпорядження Головнокомандувача України не оформлювались. 
Відповідачем звернуто увагу і на те, що відповідно до пункту 2 окремого доручення заступника начальника Генерального штабу ЗС України від 30.05.2022 № 1369/С/дск з 31.05.2022 пропускний режим на територію військового містечка № НОМЕР_4 здійснюється за наявності посвідчення особи, тимчасової (гостьової) перепустки та визначеного списку від керівників структурних підрозділів. Тобто, для того, щоб особа зайшла (заїхала) на територію військового містечка № НОМЕР_4 , крім перепустки, ця особа повинна бути в списку осіб, яким надано дозвіл від ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі розгляду заявки начальника штабу заступника начальника ГУ ВСП. Однак, проведеною перевіркою встановлено, що на підставі заявок, які були надіслані до Комендатури Генерального штабу ЗС України, а саме: від 29.07.2024 № 306/AB/6010, від 03.08.2024 № 306/АВ/6151, від 07.08.2024 № 306/АВ/6234, від 08.08.2024 № 306/AB/6292, від 03.08.2024 № 306/AB/6151, від 09.08.2024 № 306/АВ/6350, від 12.08.2024 № 306/АВ/6398, від 17.08.2024 № 306/АВ/6561, від 22.08.2024 № 306/АВ/6680, від 27.08.2024 № 306/AB/6826, від 30.08.2024 № 306/АВ/6942, від 02.09.2024 № 306/АВ/6996, від 06.09.2024 № 306/АВ/7157, від 11.09.2024 № 306/AB/7294, від 13.09.2024 № 306/AB/7376, від 19.09.2024 № 306/АВ/7540, від 20.09.2024 № 306/АВ/7572, від 23.09.2024 № 306/АВ/7621, від 23.09.2024 № 306/AB/7644, від 24.09.2024 № 306/AB/7676, від 24.09.2024 № 306/АВ/7692, від 27.09.2024 № 306/АВ/7822, від 04.10.2024 № 306/АВ/8074, від 11.10.2024 № 306/АВ/8350, встановлено, що полковник ОСОБА_1 до списків включений не був, відповідно, дозвіл на вхід на територію військового містечка № НОМЕР_4 йому не надавався.
Відповідач послався на пояснення оперативних чергових штабу ГУ ВСП полковника ОСОБА_8 , підполковників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що під час їх чергування у період з 30.07.2024 по 29.09.2024 та з 01.10.2024 по 10.10.2024 полковника ОСОБА_1 на території ГУ ВСП не бачили, доповідей від їх помічників про прибуття полковника ОСОБА_1 до ГУ ВСП також не надходило. Винятками були лише два випадки, якій відбулися 02 та 06.10.2024. 
При цьому, позивачем надано довідку про тимчасову непрацездатність за період з 10.10.2024 по 14.10.2024, талон на прийом до лікаря у клініці НВМКЦ «ГВКГ» на 02.09.2024, примірник запису лікаря-невропатолога від 02.09.2024 за результатами прийому ОСОБА_1 .
Разом з цим, надаючи правову оцінку зазначеним доводам відповідача, суд звертає увагу, що службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення є доповідна записка на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, у якій зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.
Саме зафіксовані в доповідній записці обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.
Судом витребовувалися у відповідача копії матеріалів службової перевірки, однак до відзиву долучено лише копію оскаржуваного наказу та листів до Спеціалізованої прокуратури, а також листа Спеціалізованої прокуратури, яким повідомлено про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 42024112350000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною пятою статті 407 КК України.
Відповідач не спростував і аргументів позивача про те, що службова перевірка у досліджуваному випадку ініційована неуповноваженим на те суб`єктом, зважаючи на те, що ОСОБА_1 з 31.07.2024 перебував у розпорядженні Головнокомандувача Збройних Сил України. 
Щодо посилання відповідача на те, що полковник ОСОБА_1 не був включений до списків осіб, яким надано дозвіл від Комендатури Генерального штабу ЗС України, на вхід на територію військового містечка № НОМЕР_4 , то варто звернути увагу, що така інформація отримана начальником штабу ОСОБА_12 від Комендатури Генерального штабу ЗС України вже після проведення службової перевірки (лист від 22.01.2025 №293/5/111).
Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Стала судова практика підтверджує наявність узгодженої позиції, що невиконання уповноваженим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Виходячи із наявних у справі доказів, відповідачем не доведено, що службова перевірка проводилась у належний спосіб. 
Як встановлено судом, відповідачем не з`ясовувалися також і причини, що зумовили вчинення порушення, адже позивачу не було запропоновано надати відповідні пояснення щодо обставин порушення.
Суд вважає, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем без належного обґрунтування та конкретизації фактичних обставин допущених позивачем порушень, а його вина не є доведеною, що свідчить про наявність підстав для його скасування. 
Право відповідача щодо проведення службової перевірки не спростовує необхідності доведення вини військовослужбовця в кожному конкретному випадку.
Беручи до уваги наведені обставини та норми права, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 315 від 16.10.2024 «Про результати службової перевірки».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) здійснити належні ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ) виплати усіх складових грошового забезпечення за вересень-жовтень 2024 року, з урахуванням проведених виплат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.