П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/610/24	

Категорія: 106020000 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.
Місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту:05.03.2026р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі – в/ч) НОМЕР_1 про:
- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова №168) у розмірі до 100 000 гривень за період з 05 червня 2022 року по 05 жовтня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з хворобою (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- зобов`язання в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №168 у розмірі до 100 000 гривень за період з 05 червня 2022 року по 05 жовтня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з хворобою (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він 05 червня 2022 року отримав поранення під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми №13874 від 27 грудня 2023 року. У період з 05 червня 2022 року по 05 жовтня 2022 року перебував на лікуванні. Тому, позивач вважав, що за період лікування за наслідками поранення позивач набув права на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Однак, відповідач прямо порушує право позивача на отримання вказаних виплат, передбачених Постановою №168. 
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що без наявності у ОСОБА_1 довідки про обставини травми у в/ч НОМЕР_1 не було законних підстав розглядати питання щодо нарахування та виплати військовослужбовцю додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Таким чином позивач та його представник безпідставно заявили про наявність протиправної бездіяльності у в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 гривень за період з 05 червня 2022 року по 05 жовтня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з хворобою (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №168 у розмірі до 100 000 гривень за період з 05 червня 2022 року по 05 жовтня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з хворобою (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.
В апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-  ОСОБА_1 в періоди з 10 червня 2022 року по 28 червня 2022 року; з 29 червня 2022 року по 12 липня 2022 року; з 18 липня 2022 року по 26 липня 2022; з 03 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 23 вересня 2022 року по 05 жовтня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, що не пов`язано з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- за період перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 двічі проводився медичний огляд ВЛК. 02 серпня 2022 року проведено медичний огляд ВЛК КНП "Черкаської обласної лікарні ЧОР"; діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки перенесеної ЧМТ та операції (2000 рік – трепанація черепу з дефектом обох скроневих кісток) у вигляді п/травматичного цефалгічного синдрому, лівобічний пірамідно-рефлекторний гемісиндром; лікворна кіста у правій тім`яній області; остеохондроз ПВХ, ускладнений лівобічною протрузією МХД L4-L5, L5-S1 з синдромом люмбоішалгії зліва, хронічний больовий синдром, помірні вертебро-динамічні порушення; захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби (Довідка ВЛК №879 від 02 серпня 2022 року – додана до позовної заяви);
- 17 серпня 2022 року проведено медичний огляд ВЛК; діагноз та постанова військоволікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки перенесеної ЧМТ та операції (2000 рік – трепанація черепу з дефектом обох скроневих кісток) у вигляді п/травматичного цефалгічного синдрому, лівобічний пірамідно-рефлекторний гемісиндром4 лікворна кіста у правій тім`яній області; остеохондроз ПВХ, ускладнений лівобічною протрузією МХД L4-L5, L5-S1 з синдромом люмбоішалгії зліва, хронічний больовий синдром, помірні вертебродинамічні порушення (Довідка ВЛК від 17 серпня 2022 року – додана до позовної заяви);
- причинного зв`язку із отриманою травмою та захистом Батьківщини, військово-лікарською комісією не встановлено, як не встановлено і ступеня важкості отриманого позивачем поранення, таким чином з медичних документів, що додані до позовної заяви вбачається, що позивач жодного разу не перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, натомість лікування було пов`язане із різноманітними хронічними захворюваннями та наслідками перенесеної ЧМТ та операції у 2000 році (зокрема у виписці із історії хвороби №3235/554 зазначено, що пацієнт хворіє з 05 червня 2022 року, коли у хворого після надмірного перенавантаження з`явились болі у попереку, слабкість в ногах);
- таким чином в командира в/ч НОМЕР_1 були відсутні правові підстави щодо внесення ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, оскільки позивач жодного разу не перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- за період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 із рапортами про перерахунок коштів за період його лікування не звертався, медичні та інші документи (додані позивачем до позовної заяви) не подавав, таким чином, заяви позивача та його представника щодо визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 стосовно ненарахування і невиплати у повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100 000 грн., за період з 05 червня 2022 року по 05 жовтня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з хворобою (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини є безпідставними та такими що не відповідають дійсності.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
Під час проходження військової служби позивач приймав безпосередню участь в бойових діях де під час обстрілу 05 червня 2022 року отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми №13874 від 27 грудня 2023 року.
Представником позивача подавався адвокатський запит до відповідача про нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 від 28 лютого 2022 року.
Листом в/ч НОМЕР_2 від 17 грудня 2023 року було надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 05 червня 2022 №103 причиною отримання поранення головним сержантом ОСОБА_1 , командиром танка 1 танкового взводу 9 танкової роти НОМЕР_3 танкового батальйону в/ч НОМЕР_2 , є бойове ураження внаслідок дій з боку противника в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, за відсутності ознак протиправної поведінки вищезгаданого військовослужбовця.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у спірний період – з 05 червня 2022 року по 05 жовтня 2022 року, позивач перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, тому відповідач протиправно не здійснив позивачу виплату грошової винагороди передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
За приписами ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указами Президента України від 24 березня 2022 року №64/2022 та №69/2022 на території України введено воєнний стан та оголошена загальна мобілізація.
У зв`язку з повномасштабною військовою агресією РФ проти України 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
28 лютого 2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.
Відповідно до п.1 Постанови №168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Крім того, п.1 Постанови №168 з 20 січня 2023 року доповнено наступним абзацом, а саме: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50 000 гривень.
Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
У постанові від 22 листопада 2023 року у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував: "текстуальний виклад цієї ч.1 п.1 Постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".
Конкретизація умов, визначених цитованим положенням п.1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07 липня 2022 року №793 (застосовується з 24 лютого 2022 року), Постанова №168 доповнена п.2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів".
Наказом МВС України №36 від 26 січня 2023 року затверджено порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі – Порядок №36).
Пунктом 1 Порядку №36 встановлено, що він визначає механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі – військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постанови №168.
Підпунктом 2 п.3 Порядку №36 встановлено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
До безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі – Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (п.3 Порядку №36).
Відповідно до п.4 Порядку №36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах є вищезазначені документи, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях.
Абзацем 3 п.1-2 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
З аналізу норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 27 грудня 2023 року №13784 позивач 05 червня 2022 року отримав поранення під час захисту Батьківщини. У зв`язку з отриманням бойового поранення (05 червня 2022 року) позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні. ОСОБА_1 надійшов у стаціонар 10 червня 2022 року та був виписаний 28 червня 2022 з подальшим переведенням до КП "Полтавський обласний клінічний онкологічний диспансер Полтавської обласної Ради". Відповідно виписки №6925, ОСОБА_1 надійшов 29 червня 2022 по 12 липня 2022 року.
Крім того, відповідно виписки із історії хвороби, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП "ПЦМБЛ" з 18 липня 2022 року по 26 липня 2022 року.
28 липня 2022 року ОСОБА_1 отримав консультативний висновок спеціаліста.
Відповідно довідки ВЛК від 02 серпня 2022 року №879 на підставі ст.ст. 75б, 64б, 23б графи II Розладу хвороб, графи Таблиці додаткових вимог обмежено придатний до військової служби.
Відповідно виписки з медичної карти (стаціонарного) хворого №2320/1000 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 03 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року.
02 серпня 2022 року проведено медичний огляд ВЛК КНП "Черкаської обласної лікарні ЧОР". Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки перенесеної ЧМТ та операції (2000 рік – трепанація черепу з дефектом обох скроневих кісток) у вигляді п/травматичного цефалгічного синдрому, лівобічний пірамідно-рефлекторний гемісиндром. Лікворна кіста у правій тім`яній області. Остеохондроз ПВХ, ускладнений лівобічною протрузією МХД L4-L5, L5-S1 з синдромом люмбоішалгії зліва, хронічний больовий синдром, помірні вертебро-динамічні порушення. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК №879 від 02 серпня 2022 року
Як вбачається з матеріалів справи, 17 серпня 2022 року проведено медичний огляд ВЛК. Діагноз та постанова військоволікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки перенесеної ЧМТ та операції (2000 рік – трепанація черепу з дефектом обох скроневих кісток) у вигляді п/травматичного цефалгічного синдрому, лівобічний пірамідно-рефлекторний гемісиндром. Лікворна кіста у правій тім`яній області. Остеохондроз ПВХ, ускладнений лівобічною протрузією МХД L4-L5, L5-S1 з синдромом люмбоішалгії зліва, хронічний больовий синдром, помірні вертебродинамічні порушення, що підтверджується довідкою ВЛК від 17 серпня 2022 року.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач жодного разу не перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, натомість лікування було пов`язане із різноманітними хронічними захворюваннями та наслідками перенесеної ЧМТ та операції у 2000 році.
Враховуючи наведене, колегія суддів констатує відсутність причинного зв`язку із отриманою позивачем травмою та захистом Батьківщини, що безумовно підтверджується матеріалами справи, зокрема вищезазначеними висновками військово-лікарських комісій.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач не підпадає під дію абз.3 п.1-2 Постанови №168, які регламентують підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно не здійснив позивачу виплату грошової винагороди, передбачену Постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, оскільки самого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини позивач не отримував.
Відповідно, колегія суддів доходить висновку, що в командира в/ч НОМЕР_1 були відсутні правові підстави щодо внесення ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. відповідно до Постанови №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Колегія суддів констатує, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що відповідно до вимог ч.3 ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про помилковість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та констатує необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.3 ч.1 ст. 317 КАС України, вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог.
Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.3 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 15 червня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.