Справа № 444/5237/25 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б. 
Провадження № 33/811/672/26 Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 07 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 07.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень. 
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 , 12.12.2025 о 00 год. 46 хв., по вулиці Центральна, 10 в с.Бишків, Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, керуючи транспортним засобом Фольцваген Транспортер, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), в порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення або справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, при цьому зазначає, що він не ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, судом першої інстанції не забезпечено його право на захист шляхом призначення захисника, а також судом не відкладено розгляд справи, оскільки ним було подано обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду у зв`язку з перебуванням на військовій службі.
Також апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки на час розгляду справи та перебігу строку апеляційного оскарження апелянт перебував на військовій службі, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.
Розглянувши матеріали справи № 444/5237/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.
Щодо розгляду апеляційних вимог по суті, то слід вказати наступне.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №538345 від 12.12.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.2), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини події, зокрема зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування ОСОБА_1 , який був зупинений під час комендантської години та з працівниками поліції, озвучення працівниками поліції виявлених ознак алкогольного сп`яніння, неодноразову пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 неодноразово відповідав категоричною відмовою з мотивів того, що не вживав алкогольних напоїв (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.12.2025 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.4), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 12.12.2025 року, яким засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.5).
Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не забезпечено право ОСОБА_1 на захист шляхом призначення захисника, оскільки як передбачено ч.3 ст.271 КУпАП якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Разом з тим, чинним КУпАП не передбачено обов`язку суду здійснювати призначення захисника, при цьому ОСОБА_1 для реалізації зазначеного права, за наявності передбачених законом підстав, необхідно було особисто звернутися до відповідного центру надання вторинної правничої допомоги.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного провадження.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 07 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.