РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/21986/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій. 

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується – Позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі іменується – Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати протиправними дії Відповідача щодо прийняття рішення про відмову у звільненні Позивача з військової служби шляхом проставлення резолюції командиром Військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом “г” пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 за підпунктом “г” пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” через сімейні обставини або інші поважні причини, а саме: у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років. 
Стислий виклад позиції Позивача та заперечень Відповідача.
Позивач зазначає, що є військовослужбовцем, та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_1 є батьком трьох малолітніх дітей: дочка - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де матір`ю зазначена ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , де матір`ю вказана ОСОБА_6 . ОСОБА_1 в шлюбі не перебуває. На виконанні у Корецькому відділі державної виконавчої служби у Рівненському району Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – Корецький відділ ДВС) перебуває виконавче провадження №38330626 щодо виконання виконавчого листа №1709/380/2012 від 28.05.2013 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання його дитини ОСОБА_5 в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Варто зазначити, за вказаним виконавчим провадження заборгованості у ОСОБА_1 немає, що підтверджується довідкою Корецького відділу ДВС №22123 від 30.10.2025 та витягом з реєстру боржників станом на дату звернення до суду. ОСОБА_1 добровільно забезпечує утримання ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, діти зареєстровані разом з ОСОБА_1 , що підтверджується даними довідки Великомежиріцької сільської ради №88 від 03.10.2025. ОСОБА_2 звернувся з відповідним рапортом до військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною 12 цієї статті (якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу), а саме у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років. Однак, Військовою частиною НОМЕР_1 рапорт на звільнення не погоджено з посиланням: відсутні документи, визначені в Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ для звільнення за наведеними у клопотанні підстав, згідно листа від 03.11.2025 №1/10270. Така відмова є протиправною, оскільки у Позивача на утриманні перебуває троє дітей, що є підставою для звільнення з військової служби. Просив задовольнити позов у повному обсязі. 
Відзив на позовну заяву в порядку статей 159, 162, 261 КАС України Відповідачем не поданий. 
Ухвалою суду від 02.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач зареєстрований в підсистемі «Електронний Суд» системи ЄСІТС; ухвала про відкриття провадження у справі від 02.12.2025 доставлена в його електронний кабінет – 02.12.2025. 
Ухвалою суду від 02.04.2026 витребувано у ОСОБА_1 та у Військової частини НОМЕР_1 докази: рапорт ОСОБА_1 від 14.10.2025 вх. №1/8249.
Ухвалою суду від 22.04.2026 повторно витребувано у ОСОБА_1 та у Військової частини НОМЕР_1 докази: рапорт ОСОБА_1 від 14.10.2025 вх. №1/8249.
Відповідно до частини другої статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд 

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) є: батько – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_6 (а.с. 19).
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є: батько – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_4 (а.с. 21).
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) є: батько – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_4 (а.с. 20).
Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади Позивач – ОСОБА_1 з 08.06.2016 зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Відповідно до Відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.10.2025 за адресою: : АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 16).
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17.04.2013 у справі №563/57/13-ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 14.04.2010, - розірвано; неповнолітню дитину – ОСОБА_5 залишено проживати з матір`ю (а.с. 18).
Відповідно до Довідки про сплату аліментів від 30.10.2025 №22123, заборгованості зі сплати аліментів Позивачем немає (а.с. 15).
Позивач звернувся з Рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 з клопотанням перед вищим командуванням про його звільнення з військової служби на підставі пункту «г» частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей віком до 18 років.
Листом від 09.11.2025 №1/10270 Відповідач повідомив про те, що Рапорт від 14.10.2025 вх №1/8249 про звільнення з військової служби розглянутий; у звільненні з військової служби відмовлено з підстав ненадання Позивачем документів, передбачених абз. 3 підпункту 13 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом МОУ від 10.04.2009, а саме одного з таких документів: копія свідоцтва про шлюб з матір`ю дитини, або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері (а.с. 14).
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної відмови, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.
Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII).
За приписами пункту «г» частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-XII, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі – Положення № 1153/2008).
Наказом Міністерства Оборони України 10.04.2009 № 170 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 р. за № 438/16454) затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі – Інструкція № 170).
Додатком 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження
громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII) визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану): 
копія свідоцтва про народження кожної дитини із зазначенням батьківства (материнства) військовослужбовця та / або рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовослужбовця (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовослужбовця виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності);
один з таких документів: копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше), або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, або копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та копії документів, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (копія свідоцтва про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин; копія рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; копія вироку суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; копія висновку медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовослужбовця за категорією стягнення (характером зобов`язання) "стягнення аліментів" з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби та їх реєстрації в установленому порядку.
Суд зазначає про те, що у підпункті 13 пункту 5 Додатку № 19 до Інструкції № 170 чітко визначений вичерпний перелік документів, які мають бути долучені до рапорта про звільнення з військової служби у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Суд зазначає, що Інструкцією № 170 не передбачено документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин:
- у випадку, коли аліменти сплачуються за судовим рішенням за відкритим виконавчим провадженням і відсутністю заборгованості більше ніж за 3 місяці;
- у випадку, коли аліменти сплачуються за судовим рішенням в добровільному порядку без відкриття виконавчого провадження;
- у випадку, коли утримання здійснюється добровільно без звернення до суду та укладення договору з іншим з батьків.
З матеріалів справи вбачається, що до Рапорта про звільнення з військової служби від 29.10.2025 Позивач надав документи: 
довідка з виконавчої служби щодо відсутності заборгованості зі сплати аліментів;
відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні; 
копія паспорта; 
витяг з реєстру територіальної громади про місце проживання Позивача; 
рішення Корецького районного суду про розірвання шлюбу; 
копія Свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; 
копія Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; 
копія Свідоцтва про народження ОСОБА_2 .
Відмова у звільненні з військової служби Позивача обґрунтована тим, що заявник не надав необхідних документів, а саме одного з таких документів: копія свідоцтва про шлюб з матір`ю дитини, або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері.
Відповідно до Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17.04.2013 у справі №563/57/13-ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 14.04.2010, - розірвано; неповнолітню дитину – ОСОБА_5 залишено проживати з матір`ю.
Відповідно до Довідки про сплату аліментів від 30.10.2025 №22123, заборгованості зі сплати аліментів Позивачем немає (на виконання виконавчого листа Корецького районного суду Рівненської області №1709/380/2012 про стягнення з Позивача аліментів на утримання дитини – ОСОБА_5 ) (а.с. 15).
Так, у сталій практиці Верховного Суду підкреслюється, що «перебування на утриманні» означає фактичне забезпечення особою (у даному випадку військовослужбовцем) матеріальних потреб дитини, незалежно від форми такого забезпечення – спільне проживання, сплата аліментів, інші способи матеріального забезпечення.
У постанові від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23 Верховний Суд аналізував питання перебування на утриманні військовослужбовця дітей у контексті звільнення з військової служби та дійшов висновку, що сам по собі факт шлюбу з особою, яка має дітей, не створює обов`язку їх утримання; натомість про перебування на утриманні можуть свідчити рішення суду про стягнення аліментів, договір про сплату аліментів, інші документи, що підтверджують реальне матеріальне забезпечення дитини.
З огляду на викладене суд зазначає, що в аналогічних правовідносинах ключовим є фактичний характер утримання, а документи, перелічені у додатках до підзаконних актів, служать засобом його підтвердження.
Отже, документи: рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17.04.2013 у справі №563/57/13-ц про розірвання шлюбу та Довідка про сплату аліментів від 30.10.2025 №22123, відповідно до якої заборгованості зі сплати аліментів Позивачем немає (на виконання виконавчого листа Корецького районного суду Рівненської області №1709/380/2012 про стягнення з Позивача аліментів на утримання дитини – ОСОБА_5 ), безумовно могли б підтверджувати факт перебування на утриманні Позивача дитини – ОСОБА_5 .
Щодо перебування на утриманні Позивача інших двох дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд зазначає таке.
У позовній заяві Позивач зазначає, що добровільно забезпечує утримання ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, діти зареєстровані разом з ОСОБА_1 , що підтверджується даними довідки Великомежиріцької сільської ради №88 від 03.10.2025.
Судом установлено, що діти: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) народжені після розірвання шлюбу між Позивачем та ОСОБА_6 (рішення суду від 17.04.2013).
Проте, будь-яких документів, які підтверджували б утримання таких двох дітей Позивачем не надано. Реєстрація дітей за місцем проживання Позивача не може бути єдиним доказом перебування на утриманні у Позивача дітей. Відомості про укладення письмового договору між батьками про те, з ким з батьків буде проживати дитина, про участь другого з батьків у його вихованні, - відсутні.
Суд також звертає увагу на те, що ухвалами суду від 02.04.2026 та від 22.04.2026 витребувано, зокрема, у ОСОБА_1 докази: рапорт ОСОБА_1 від 14.10.2025 вх. №1/8249.
Такий документ витребовувався судом з метою встановлення обставин щодо переліку документів, які Позивач надавав до Рапорта про звільнення з військової служби.
Представник Позивача подав до суду заяву про виконання ухвали суду від 23.04.2026, де вказав, що на виконання вимог ухвали надає рапорт ОСОБА_1 від 14.10.2025 вх №1/8249 та докази його надіслання до військової частини.
Судом установлено, що листом від 09.11.2025 №1/10270 Відповідач повідомив про те, що Рапорт від 14.10.2025 вх №1/8249 про звільнення з військової служби розглянутий; у звільненні з військової служби відмовлено з підстав ненадання Позивачем документів, передбачених абз. 3 підпункту 13 пункту 5 Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом МОУ від 10.04.2009, а саме одного з таких документів: копія свідоцтва про шлюб з матір`ю дитини, або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері (а.с. 14).
Тобто, відмова Військової частини НОМЕР_1 у звільненні з військової служби від 09.11.2025 №1/10270 стосувалася розгляду Рапорта від 14.10.2025 вх №1/8249.
Натомість, представник Позивача надав суду копію рапорта про звільнення з військової служби від 29.10.2025.
В рапорті про звільнення з військової служби від 29.10.2025 (копію якої надав суду представник Позивача) зазначено, що до нього долучається Довідка про сплату аліментів від 30.10.2025 №22123, відповідно до якої заборгованості зі сплати аліментів Позивачем немає (на виконання виконавчого листа Корецького районного суду Рівненської області №1709/380/2012 про стягнення з Позивача аліментів на утримання дитини – ОСОБА_5 ).
Довідка про сплату аліментів №22123 датована – 30.10.2025.
Отже, такий документ не міг бути додатний Позивачем ані до рапорта від 29.10.2025 (копію якої надав суду представник Позивача), ані до рапорта від 14.10.2025 вх №1/8249, за результатами розгляду якого Позивачу відмовлено у звільненні з військової служби листом Військової частини НОМЕР_1 .
Представник Позивача також надав суду докази надіслання рапорта Позивача про звільнення з військової служби на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку – 07.10.2025.
В Описі вкладення у листі зазначений документ: «Належним чином завірена копія довідки виконавчої служби».
Яку саме довідку виконавчої служби надсилав Позивач не відомо, оскільки Довідка про сплату аліментів №22123, яка міститься в матеріалах справи та додана Позивачем до позову, датована – 30.10.2025 та не могла були подана Відповідачу до рапорта від 14.10.2025 чи рапорта від 29.10.2025. 
Тож суд доходить висновку, що позивач не надав усі належні документи для підтвердження факту утримання ним 3 і більше дітей віком до 18 років у розумінні Закону №2232-XII та додатка 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Таким чином, станом на дату прийняття оскаржуваної відмови (09.11.2025) усі передбачені підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої у поєднанні з положеннями абзацу 5 пункту 3 частини 12 статті 26 № 2232-XII умови для звільнення позивача з військової служби не було виконано.
Тож відмова Військової частини НОМЕР_1 відповідає приписам Закону № 2232-XII та зазначених вище підзаконних актів. 
За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зазначене вище свідчить про те, що у задоволенні позову належить відмовити повністю. 
Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій – відмовити повністю. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 24 червня 2026 року 

Суддя       К.М. Недашківська