Справа № 342/217/26
Провадження № 2/342/424/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року       м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Андріюк І.Г.
секретаря судового засідання Малик Г.В.
з участю представника відповідачки  Козака Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
в с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості: за Кредитним договором № 2756135 в розмірі 17058 грн, за Кредитним договором № 5752697 у розмірі 17600 грн, за Кредитним договором № 8866511 у розмірі 32377,76 гривень, за Кредитним договором № 167869 у розмірі 14445 гривень. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 81480,76 грн та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.04.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2756135. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
25.07.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 25072025 та відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2025 до Договору факторингу № 25072025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 17058 грн з яких: 6 000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 0,00 грн - сума заборгованості по процентах за користування кредитом; 18,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, 5040 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
З моменту отримання права вимоги до відповідачки - з 25.07.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2756135 у розмірі 17058 грн., з яких:
- 6 000,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 18,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 5040 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
- 6 000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
18.02.2025р. між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5752697. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
28.07.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 28072025 та відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 17600 гривень, з яких:
- 5 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
- 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою;
3 моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 28.07.2025, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 5752697 в розмірі 17600 грн, з яких:
- 5 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
- 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою;
02.03.2025 року між ТОВ «БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8866511. Згідно п.2.1 кредитного договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальник, а позичальник зобовязується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредитц або достроково та сплатити кредитодавцю плату від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 
27.03.2026 між ТОВ «БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27/03/25 та відповідно до Реєстру боржників №13 від 26.08.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 32 377,76 грн, з яких:
- 13611,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 11766,76 грн – сума заборгованості за відсотками;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
- 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою;
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 8866511 у розмірі 32 377,76 грн, з яких:
- 13611,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 11766,76 грн – сума заборгованості за відсотками;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
- 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою;
17.03.2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 167869. Згідно п.1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. 
26.08.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 26082025 та відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.08.2025 до Договору факторингу № 26082025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 14 445 грн, з яких:
- 4500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 720,00 грн – сума заборгованості за відсотками;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 9000,00 грн – сума заборгованості за пенею;
- 225 грн – сума заборгованості за комісією;
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 167869 у розмірі 14 445 грн, з яких:
- 4500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 720,00 грн – сума заборгованості за відсотками;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 9000,00 грн – сума заборгованості за пенею;
- 225 грн – сума заборгованості за комісією;
Провадження у даній справі відкрито 04.03.2026, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.
У судовому засіданні представник відповідачки вимоги позову визнав частково, просив зменшити суму заборгованості у частині неустойки та відсотків.
У судовому засіданні оголошено перерву.
20.05.2026 представник відповідачки подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про завершення розгляду справи за відсутності її учасників. 
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 02.04.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 , на підставі анкети-заяви на кредит, укладено договір про споживчий кредит №2756135 на суму 6000 грн на строк 360 днів, процентна ставка 0,0010%.
Згідно п.2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» перерахував грошові кошти відповідачці у сумі 6000 на платіжну картку НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням 41989861 від 02.04.2025.
Договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 886465.
Також відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором 737157.
25.07.2025 між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 25072025 та відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2025 до Договору факторингу № 25072025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 17058 грн з яких: 6 000,00 грн. – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 0,00 грн - сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 18,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, 5040 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Розмір заборгованості відповідачки підтверджується даними про щоденні нарахування та погашення.
18.02.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5752697: сума кредиту 5000 грн, строк договору – 345 днів, процентна ставка – 0,0010 %. 
Згідно п.2.1 договору товариство надає кредит безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 , шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта.
ТОВ «МІЛОАН» перерахував грошові кошти відповідачці у сумі 5000 на платіжну картку НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням 148196062 від 18.02.2025.
Договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 647268.
Також відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором 490395.
28.07.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 28072025 та додаткову угоду №1 договору факторингу № 25072025 та відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.07.2025 до Договору факторингу № 28072025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 17600 гривень, з яких:
- 5 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
- 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою;
Розмір заборгованості відповідачки підтверджується даними про щоденні нарахування та погашення.
02.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №8866511 на суму 14000 грн на строк 360 днів, процентна ставка 0,95%.
Згідно п.2.1 кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичалька, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахувало грошові кошти відповідачці у сумі 14000 на платіжну картку НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 29.12.2025.
Договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 655714.
27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27/03/25 та відповідно до Реєстру боржників №13 від 26.08.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 32 377,76 грн, з яких:
- 13611,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 11766,76 грн – сума заборгованості за відсотками;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
- 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою;
Розмір заборгованості відповідачки підтверджується розрахунком.
17.03.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики №167869 на суму 4500 грн на строк 30 днів, процентна ставка 0,01%.
ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» перерахувало грошові кошти відповідачці у сумі 4500 на платіжну картку НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 01.09.2025.
Договір підписано Мельник Т.Д. одноразовим ідентифікатором bB36t3.
26.08.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС»та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 26082025 та відповідно до Реєстру боржників №1 від 26.08.2025 до Договору факторингу № 26082025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 14 445 грн, з яких:
- 4500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 720,00 грн – сума заборгованості за відсотками;
- 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування;
- 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
- 9000,00 грн – сума заборгованості за пенею;
- 225 грн – сума заборгованості за комісією;
Розмір заборгованості відповідачки підтверджується розрахунком.
Згідно з положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно зі ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ст. 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За нормами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
За змістомстатті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Судом встановлено, що договори укладені ОСОБА_1 в електронній формі та скріплені електронним підписом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/1171/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 910/8682/18, від 30 серпня 2018 року у справі № 904/8978/17, від 04 березня 2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10 вересня 2019 року у справі № 9017/317/19, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17.
За відсутності доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог згідно вимог статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується.
Таким чином, Товариство набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_2 за кредитним договором № 2756135 у розмірі 17058 грн., з яких: - 6 000,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; - 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; - 18,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, - 5040 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; - 6 000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня); за кредитним договором № 5752697 у сумі 17600 гривень, з яких: - 5 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 0,00 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; - 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, - 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; - 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою; за кредитним договором № 8866511 у розмірі 32 377,76 грн, з яких: - 13611,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 11766,76 грн – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування; - 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, - 5600,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; - 7000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою; за договором позики № 167869 у розмірі 14 445 грн, з яких:- 4500,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 720,00 грн – сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн – сума заборгованості по процентах за понадстрокове користування; - 0,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,- 9000,00 грн – сума заборгованості за пенею; - 225 грн – сума заборгованості за комісією.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті тіла кредиту та відсотків відповідачка суду не надала, як і доказів на спростування наданого розрахунку заборгованості.
Судом встановлено, що розмір процентів нараховано за періоди, зазначені у договорах, та згідно положень Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням змін щодо максимального розміру денної процентної ставки за кредитними договорами. 
Щодо нарахування комісії за наданні кредиту за договором №2756135 у розмірі 18 грн та за договором №167869 у розмірі 225 грн, відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.
Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.
Нарахування комісії за надання кредиту передбачено умовами договору, ця комісія є разовим платежем, її нарахування не суперечить статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», з її нарахуванням погодилася відповідачка, підписавши умови договору і графік платежів.
Щодо комісії за обслуговування кредиту за договором №2756135 у розмірі 5040 грн, за договором №5752697 у розмірі 5600 грн суд зважає на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних з цим обмежень для банку.
На виконання вимог, зокрема, п. 4 ч.1 ст.1 та ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи,банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник(або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (п. 29-31).
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
За змістом цих приписів комісія за обслуговування може включати плату за розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, якщо споживач вимагає таку інформацію частіше одного разу на місяць.
Велика Палата Верховного суду у справі № 496/3134/19 від 13 липня 2022 року зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, враховуючи наведене, нарахована комісія за обслуговування вважається несправедливою і порушує вимоги закону, оскільки такі послуги банку за законом повинні надаватися безоплатно, а тому у цій частині вимоги позову до задоволення не підлягають.
Водночас як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався.
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. 
Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Суд зауважує, що стягнення з відповідачки неустойки за договором №2756135 у розмірі 6000 грн, за договором №5752697 у розмірі 7000 грн, за договором №8866511 у розмірі 7000, за договором №167869 у розмірі 9000 грн у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевказане, суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 порушила умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання, та доказів протилежного суду не надано, отже є підстави задовольнити позов частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість :
за договором про споживчий кредит № 2756135 у розмірі 6018 гривень, з яких: - 6 000,00 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням;- 18 гривень – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, 
за договором про споживчий кредит № 5752697 розмірі 5000 гривень заборгованості за основною сумою боргу;
за договором кредитної лінії №8866511 у розмірі 25377,76 гривень, з яких:- 13611 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 11 766,76 гривень – сума заборгованості за відсотками;
за договором позики №167869 у розмірі 5220 гривень, з яких:- 4500 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 720 гривень – сума заборгованості за відсотками, 225 грн - комісія.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 1700 гривень сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.12,81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014 заборгованість:
за договором про споживчий кредит № 2756135 у розмірі 6018 (шість тисяч вісімнадцять) гривень, з яких:
- 6 000,00 (шість тисяч) гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням;
- 18 (вісімнадцять) гривень – сума заборгованості по комісії за надання кредиту,
за договором про споживчий кредит № 5752697 розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень заборгованості за основною сумою боргу;
за договором кредитної лінії №8866511 у розмірі 25377,76 (двадцять п`ять тисяч триста сімдесят сім) гривень 76 копійок, з яких:
- 13611 (тринадцять тисяч шістсот одинадцять) гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 11 766,76 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 76 копійок – сума заборгованості за відсотками;
за договором позики №167869 у розмірі 5220 (п`ять тисяч двісті двадцять) гривень, з яких:
- 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 720 (сімсот двадцять) гривень – сума заборгованості за відсотками, а всього - 41615,76 (сорок одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 76 копійок.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1700 гривень судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вул. Лісова,2, м. Бровари, Київська область, 07400, код ЄДРПОУ 35625014;
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 29.05.2026. 

Суддя: Андріюк І. Г.