Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/932/26
Провадження № 2/542/673/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання - Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі також - позивач, ТОВ «Юніт Капітал») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року в розмірі 25290 грн 47 коп., яка складається із заборгованості за тілом в розмірі 11160 грн 88 коп., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 14129 грн 59 коп.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 травня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 105) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали, суд частково задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував у АТ «ПУМБ» докази (а.с. 106-108).
Витребувана судом інформація надійшла до суду 02 червня 2026 року (а.с. 116).
Ухвалою суду від 18 червня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 03 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі також - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 137081955 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора на суму 14000 грн 00 коп.
Позивачем зазначено, що у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, у тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
В подальшому, відповідач збільшив суму кредиту до 15050 грн 00 коп.
Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору. 
03 грудня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (надалі також - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу № МВ-ТП/11, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 
У подальшому, 30 вересня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 30/0925-01, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року.
Зокрема, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року у загальному розмірі 30870 грн 91 коп., із яких: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 14129 грн 59 коп. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5580 грн 44 коп. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Вказано, що ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не здійснювало.
Зазначено, що на рахунок позивача від відповідача на погашення заборгованості за кредитним договором жодного платежу не надходило. 
Позивачем вказано, що у зв`язку із тим, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, загальний розмір грошових вимог до стягнення 25290 грн 47 коп.
На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 119), у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 5).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав.
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 18 червня 2026 року, разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 13 травня 2026 року були отримані відповідачем 18 травня 2026 року (а.с. 118, 120). Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 03 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»та ОСОБА_1 за допомогою офіційного сайту товариства - www.moneyveo.ua укладено електронний договір кредитної лінії № 137081955 (надалі також - договір) (а.с. 38-49).
Відповідно до пункту 2.1., за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»).
Пунктом 2.3. договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 14000 грн 00 коп. 03 вересня 2024 року (що є датою надання кредиту).
Відповідно до пункту 2.4. договору другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором.
Згідно з пунктом 3.1. договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Згідно з пунктом 3.2. договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за формулою вказаною в договорі.
Відповідно до пункту 3.3. договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2814 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. У разі якщо строк дисконтного періоду закінчився, позичальник має можливість повернутися в дисконтний період, якщо протягом 30 календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після поновлення дисконтного періоду, його тривалість складає 30 календарних днів та застосовуються умови його пролонгації дисконтного періоду, описані в п. 3.2. договору.
Згідно з пунктом 3.4. договору продовження строку дисконтного періоду та поновлення дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього договору зазначенні в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки ні пролонгація, ні поновлення дисконтного періоду не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація та поновлення дисконтного періоду не потребують застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації чи поновлення дисконтного періоду є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору.
Відповідно до пункту 5.1. договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_5, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Пунктом 7.3. договору передбачено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 03 жовтня 2029 року.
Відповідно до пункту 8.1. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом.
Згідно з пунктом 8.3. договору базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних.
Згідно з підпунктом 9.1.1.5. пункту 9.1. договору кредитодавець має право: в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.
Договір кредитної лінії № 137081955 від 03 вересня 2024 року підписаний електронним підписом від імені ОСОБА_1 (а.с. 49).
У такий же спосіб підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 137081955 від 03 вересня 2024 року (а.с. 36-37).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 14000 грн 00 коп., шляхом зарахування 03 вересня 2024 року грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 03 вересня 2024(а.с. 73).
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 137081955/02102025/Э від 02.10.2025 (а.с. 34).
У подальшому, 11 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 137081955 від 03 вересня 2024 року (а.с. 49-зі звороту-50) (надалі також - додаткова угода).
Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1. додаткової угоди сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 550 грн 00 коп. 
Факт перерахування коштів відповідачу 11 вересня 2024 року у сумі 550 грн 00 коп. на платіжну картку № НОМЕР_1 , підтверджується платіжним дорученням від 11 вересня 2024 року(а.с. 74), а також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 137081955/02102025/Э від 02.10.2025 (а.с. 34-зі звороту).
Також, 23 жовтня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 137081955 від 03 вересня 2024 року (а.с. 51-52) (надалі також - додаткова угода).
Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1. додаткової угоди сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 500 грн 00 коп.
Факт перерахування коштів відповідачу 23 жовтня 2024 року у сумі 500 грн 00 коп. на платіжну картку № НОМЕР_1 , підтверджується платіжним дорученням від 23 жовтня 2024 року(а.с. 75), а також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 137081955/02102025/Э від 02.10.2025 (а.с. 35).
Підписавши 03 вересня 2024 року договір кредитної лінії № 137081955 та додаткові угоди до нього, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до інформації АТ «ПУМБ», наданої на виконання ухвали суду від 13 травня 2026 року, повідомлено, що в банку на ім`я ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_3 до рахунку.
Зазначено, що за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_4 , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № НОМЕР_3 .
Вказано, що за період з 03.09.2024 по 08.09.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 14 000 грн 00 коп.; за період з 11.09.2024 по 16.09.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 550 грн 00 коп.; за період з 23.10.2024 по 28.10.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 500 грн 00 коп., через сервіс іншого банку (а.с. 116).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» склала: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 4307 грн 91 коп. - сума заборгованості по відсоткам (а.с. 19-20).
З розрахунку вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило нарахування відсотків за кредитним договором за період з 03.09.2024 по 03.12.2024. 
Наданий розрахунок містить інформацію про часткове погашення відповідачем кредитної заборгованості у загальному розмірі 10351 грн 00 коп.
Судом встановлено, що 03 грудня 2024 рокуміж ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/11, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених договором (а.с. 83-85).
Відповідно Реєстру прав вимог від 03 грудня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року у загальному розмірі 21049 грн 23 коп., із яких: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) та 4307 грн 91 коп. сума заборгованості за процентами, 5580 грн 44 коп. - заборгованість по іншим нарахуванням (а.с. 7-8).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Таліон плюс» склала у загальному розмірі 30870 грн 91 коп., із них: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 14129 грн 59 коп. - сума заборгованості по процентах, 5580 грн 44 коп. - неустойка (а.с. 21-22).
З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № № 137081955 від 03 вересня 2024 року, здійсненого ТОВ «Таліон плюс», вбачається що ТОВ «Таліон плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом за період з 03.12.2024 по 01.03.2025 в межах строку дії договору.
У подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» відповідачу було направлено повідомлення про дострокове розірвання договору № ТП/137081955 від 02.03.2025 (а.с. 52-зі звороту), в якому відповідача повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «Таліон Плюс» та про дострокове розірвання кредитного договору № 137081955 від 03.09.2024 з 02.03.2025 року на підставі пунктів 9.1.1.7, 14.20 кредитного договору, а також про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 30870 грн 91 коп.
Також, судом встановлено, що 30 вересня 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 30/0925-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, права вимоги, що зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених договором (а.с. 10-13).
30 вересня 2025 року «Клієнтом» та «Фактором» підписано акт прийому-передачі Реєстру прав вимог № 1 від 30 вересня 2025 року за договором факторингу 30/0925-01 від 30 вересня 2025 року (а.с. 17).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 30 вересня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року у загальному розмірі 30870 грн 91 коп., із них: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по основному боргу (тілу кредиту), 14129 грн 59 коп. - сума заборгованості по процентах, 5580 грн 44 коп. - неустойка (а.с. 15-16).
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 18.03.2026 складає 30870 грн 91 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11160 грн 88 коп. та прострочена заборгованість за відсотками - 14129 грн 59 коп., заборгованість за штрафними санкціями - 5580 грн 44 коп. (а.с. 23).
Позивачем у позовній заяві вказано, що у зв`язку із тим, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, загальний розмір грошових вимог до стягнення 25290 грн 47 коп.
Позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не здійснювались.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору кредитної лінії № 137081955 від 03 вересня 2024 року за відповідачем рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 25290 грн 47 коп., із них: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 14129 грн 59 коп. - сума заборгованості по відсотках, яка підлягає стягненню.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений електронний договір кредитної лінії № 137081955, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 14000грн 00 коп. із терміном повернення - 03 жовтня 2029 року.
Відповідно до платіжного доручення від 03 вересня 2024 року,грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 73).
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 34).
11 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 137081955 від 03 вересня 2024 року (а.с. 49-зі звороту-50).
Відповідно до платіжного доручення від 11 вересня 2024 року,грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 74).
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 34-зі звороту).
23 жовтня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 137081955 від 03 вересня 2024 року (а.с. 51-52).
Відповідно до платіжного доручення від 23 жовтня 2024 року,грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 75).
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 35).
Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ «ПУМБ», у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 23 січня 2026 року (а.с. 116).
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманого кредиту за договором кредитної лінії № 137081955 від 03 вересня 2024 року та не сплатив відсотки по кредиту.
Судом встановлено, що 03 грудня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, що зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, за плату на умовах визначених договором (а.с. 83-86).
Відповідно Реєстру прав вимог від 03 грудня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року у загальному розмірі 21049 грн 23 коп., із яких: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) та 4307 грн 91 коп. сума заборгованості за процентами, 5580 грн 44 коп. - заборгованість по іншим нарахуванням (а.с. 7-8).
З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № № 137081955 від 03 вересня 2024 року, здійсненого ТОВ «Таліон плюс», вбачається що ТОВ «Таліон плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом за період з 03.12.2024 по 01.03.2025 в межах строку дії договору.
30 вересня 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 30/0925-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 30 вересня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року у загальному розмірі 30870 грн 91 коп., із них: 11160 грн 88 коп. - сума заборгованості по основному боргу (тілу кредиту), 14129 грн 59 коп. - сума заборгованості по процентах, 5580 грн 44 коп. - неустойка (а.с. 15-16).
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 137081955 від 03 вересня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 18.03.2026 складає 30870 грн 91 коп., із них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11160 грн 88 коп. та прострочена заборгованість за відсотками - 14129 грн 59 коп., заборгованість за штрафними санкціями - 5580 грн 44 коп. (а.с. 23).
У зв`язку із тим, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, загальний розмір грошових вимог до стягнення 25290 грн 47 коп.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та заборгованості за відсотками не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед ТОВ «Юніт Капітал», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору факторингу.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 137081955 від 03 вересня 2024 року,в загальному розмірі 25290 грн 47 коп.
Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав, власний розрахунок не надав.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 6).
Враховуючи вищезазначене, у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі - ОСОБА_1 - у розмірі 2662 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал».
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року (а.с. 24-25), протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року (а.с. 25-зі звороту), додаткову угоду № 25771386079 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року (а.с. 18), акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року) Адвокатським бюро «Тимошенко та партнери»» із переліком наданих правових та юридичних послуг, а саме: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 137081955 від 03.09.2024 - 2 год, вартість 5000 грн 00 коп., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 137081955 від 03.09.2024 - 2 год, вартість 1000 грн 00 коп., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 137081955 від 03.09.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , - 1 год, вартість 500 грн 00 коп., підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 137081955 від 03.09.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 1 год, вартість 500 грн. Всього: 7000 грн 00 коп. (а.с. 29), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4267/10 гр. Тимошенка О.О. (а.с. 30).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що обсяг наданої позивачу правничої допомоги, є неспівмірним з вартістю послуг, оплачених позивачем.
Надана представником позивача правнича допомога оцінена на 7000 грн 00 коп., що не відповідає рівню складності даної справи та критерію розумності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір правової допомоги до 4000 грн 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ) загальну суму заборгованості за договором кредитної лінії № 137081955 від 03 вересня 2024 року у розмірі 25290 грн 47 коп. (двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто гривень сорок сім копійок), що складається із заборгованості по тілу кредиту у сумі 11160 грн 88 коп. (одинадцять тисяч сто шістдесят гривень вісімдесят вісім копійок) та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 14129 грн 59 коп. (чотирнадцять тисяч сто двадцять дев`ять гривень п`ятдесят дев`ять копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ 43541163, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп. (чотири тисячі гривень).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ, 01133;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва