ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/1046/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу 
за позовом Комунально-побутового підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ» Ірпінської міської ради, м. Ірпінь, Київська область
до Державного підприємства «УКРАЇНСЬКЕ ДЕРЖАВНЕ АЕРОГЕОДЕЗИЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО», м. Київ
про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Комунально-побутового підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ» Ірпінської міської ради №227 від 10.04.2026 (вх. №9748 від 13.04.2026) (далі – позивач) до Державного підприємства «УКРАЇНСЬКЕ ДЕРЖАВНЕ АЕРОГЕОДЕЗИЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання послуги з постачання теплової енергії №34 від 01.01.2021 року у сумі 255652,16 грн.
Ухвалою суду від 17.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1046/26 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). 
До суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позов б/н від 30.04.2026 (вх. №7483 від 30.04.2026). 
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 06.05.2026 (вх. №7878 від 06.05.2026).
До суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 12.05.2026 (вх. №8232 від 12.05.2026). 
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення №291 від 11.05.2026 (вх. №8120 від 11.05.2026). 
До суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 12.05.2026 (вх. №8288 від 12.05.2026).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 
Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Частиною 2 ст. 252 ГПК України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
01.01.2021 року між Державним підприємством «Українське державне аерогеодезичне підприємство» (за договором – споживач) та Комунально-побутовим підприємством «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради (за договором – виконавець) укладено Договір про надання послуги з постачання теплової енергії №34 (далі – Договір), згідно умов п. 1 якого, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі – послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначених цим договором. 
Згідно Додатків №2, 3 до Договору, КПП «Теплоенергопостач» ІМР, як Виконавець, зобов`язується надавати споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення гуртожитку за адресою: вул. Варшавська,65 в місті Ірпені Київської області, площею 290 кв.м. (далі - Послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку – 0,028 Гкал/год.
Згідно п. 9 Договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг Одиницею виміру обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал). 
Відповідно до п. 10 Договору, у разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у приміщенні визначається розрахунково, відповідно до Постанови КМУ №1198 від 03.10.2007р., що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря».
Згідно п.п. 20, 21 Договору, споживач вносить плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги. Ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф на послугу становить 1724,03 грн. за 1Гкал (в т.ч. ПДВ).
Тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить календарний місяць. ? Виконавець формує та не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги, та акти наданих послуг та акти наданих послуг. Рахунок надається на паперовому носії. Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п.п. 22, 23, 24 Договору).
В п. 41 Договору сторони погодили, що договір розпочинає свою дію з дати підписання і діє до 31.12.2021 року. У відповідності до ч. 3 ст. 631 Цивільного Кодексу України сторони домовилися, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Позивачем зазначено, що зобов`язання за Договором виконано ним в повному обсязі. Скарг від мешканців гуртожитку щодо якості наданих послуг не надходило, що також підтверджується доданим до матеріалів справи листом-зверненням мешканців гуртожитку, з якого вбачається, що останні сплачували ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» (балансоутримувачу гуртожитку) кошти за отримані комунальні послуги. 
На підтвердження надання послуг, позивачем зазначено, що КПП «Теплоенергопостач» ІМР є комунальним підприємством, що створене Ірпінською міською радою для досягнення економічних та соціальних результатів, а саме забезпечення соціально-значущими потребами – теплопостачання мешканців Бучанського району Київської області. Позивачем, серед іншого, надаються послуги теплопостачання і до гуртожитку за адресою: вул. Варшавська, 65 в місті Ірпені Київської області, площею 290 кв.м., власником якого є Держгеокадастр, а балансоутримувачем - ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство», з яким і було укладено Договір, що підтверджується листом Держгеокадастру від 14.05.2025 №28-28-0.162-4476/2-25. Рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення гуртожитку по вул. Варшавська, 65 в місті Ірпені, станом на дату звернення до суду, не приймалося. Відповідач, не відмовився від послуг в установленому порядку та використовує їх для задоволення потреб мешканців.
Оскільки, гуртожиток за адресою: вул. Варшавська, 65 в Ірпені Київської області, не обладнаний приладом обліку теплової енергії, нарахування за послуги з постачання теплової енергії здійснюються розрахунково, за нормою споживання згідно п. 10 Договору. 
За розрахунками спожитої теплової енергії (додаються) ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» спожило за період з 01.11.2023 року по 31.03.2026 року 107,785 Гкал.
Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. 
Позивачем зазначено, що нарахування здійснювались відповідно до діючих на момент нарахування тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області: від 12.10.2021р. №140/2; від 26.09.2023р. №113/8; від 07.11.2023р. №136/5; від 20.11.2024р. №114/7 та від 07.10.2025 №156/1, копії яких додано до матеріалів справи. 
Станом на 01.11.2023 року, відповідно до рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 07.11.2023 року №136/5, одноставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для населення (з урахуванням коригування тарифу) встановлено у розмірі 3 123,30 грн/Гкал (з ПДВ). 
Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 20.11.2024 року №114/7 встановлено одноставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для населення у розмірі 3478,26 грн/Гкал (з ПДВ). 
Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 07.10.2025 року №156/1 встановлено одноставковий тариф на послуги з постачання теплової енергії для населення у розмірі 4062,10 грн/Гкал (з ПДВ). 
Позивачем також зазначено, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, відповідно до ст.1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів, серед іншого, і на послуги з постачання теплової енергії для населення.
З урахуванням рекомендацій Кабінету Міністрів України, визначених постановою від 29.04.2022 №502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану» до відповідача на опалювальний період 2023/2024рр., 2024/2025рр. та 2025/2026рр. КПП «Теплоенергопостач» ІМР застосовував одноставковий тариф для населення на рівні, що застосовувався станом на 24 лютого 2022 року. Тобто, до мешканців гуртожитку ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» застосовується тариф, встановлений рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 12.10.2021 року №140/2 у розмірі 2550,47 грн/Гкал, з ПДВ (2125,39000 грн без ПДВ). 
Так, за період з 01.11.2023 року по 31.03.2026 року відповідачу нараховано, за отримані послуги 274902,18 грн. (107,785 Гкал, 2550,47 грн/Гкал). Відповідачем отримані послуги оплачено частково, а саме, на суму 19250,02 грн. у зв`язку із чим за відповідачем за період з 01.11.2023 року по 31.03.2026 року утворилась заборгованість у сумі 255652,16 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, рахунками на оплату, Актами наданих послуг, відомостями з картки рахунку по контрагенту та банківські, які додано до матеріалів справи. Позивачем повідомлено, що частину підписаних з боку позивача актів надання послуг відповідач позивачу не повернув, однак, зазначене не звільняє ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство» від оплати отриманих послуг.
У відзиві на позов відповідач не заперечує, що за укладеним між сторонами Договором виникла заборгованість. Однак, картка рахунку 3611 за листопад 2023 - березень 2026 не може слугувати для встановлення заборгованості за Договором. Розрахунок заборгованості повинен бути підтверджений документами, а саме, рахунками на оплату за надані послуги та підписаними сторонами актами про надання послуг, які є доказовою базою для стягнення боргу, що підтверджують суму, що підлягає стягненню. Однак, позивачем не надано вказаних документів в повному обсязі. Відповідач зазначає, що, оскільки, послуги за Договором дійсно надавалися позивачем та споживалися мешканцями гуртожитку, який знаходиться на балансі відповідача і перебуває у державній власності, а відповідач не має можливості сплатити суму заборгованості, відповідач просить відстрочити оплату суми заборгованості, в разі задоволення позовних вимог, строком на один рік з моменту набрання рішенням законної сили. Крім того, як зазначено відповідачем, 28.04.2026 року ним сплачено на користь позивача 509,30 грн., а тому, загальна сума заборгованості складає 255142,86 грн. 
Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір. 
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання (ст. 629 ЦК України).
Частиною 1 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, чинного на момент укладення договору).
Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України (чинного, на момент укладення договору), розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Заперечень відповідача щодо невиконання або неналежного виконання позивачем умов договору, зокрема, щодо обсягів та вартості отриманої теплової енергії, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також, враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором є обґрунтованими та доведеними.
Водночас, відповідачем повідомлено, що 28.04.2026 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за Договором сплачено на користь позивача суму коштів у розмірі 509,30 грн. Позивач, не заперечив щодо факту часткового погашення відповідачем заборгованості на суму 509,30 та згідно відповіді на відзив просив суд стягнути з відповідача 255142,86 грн. (255652,16 грн. – 509,30 грн.).
Оскільки, відповідачем після подачі позову частково сплачена заявлена до стягнення сума основного боргу за надані послуги згідно Договору у сумі 509,30 грн., предмет спору у даній справі у вказаній частині позовних вимог відсутній.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Враховуючи зазначене, суд, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 509,30 грн. основного боргу.
Розглянувши клопотання відповідача викладене у відзиві про відстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 329 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Згідно ст. 129-1 Конституції України, та ст.ст. 18, 326 ГПК України, судові рішення є обов`язковими до виконання усіма органами, громадянами та юридичними особами на всій території України.
Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.
Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.
З матеріалів справи вбачається, що існує тривале прострочення оплати боргу за спірним Договором, а саме, за період 01.11.2023 року по 31.03.2026 року. Однак, за вказаний період відповідач не вжив заходів з погашення заборгованості, окрім сплати 509,30 грн. після звернення позивача до суду з даним позовом. 
Суд зазначає, що відповідач просить відстрочити виконання рішення суду строком на один рік з моменту набрання рішенням законної сили. Однак, відповідач не довів належними та допустимими доказами факт можливості виконання судового рішення в такий строк у випадку надання судом розстрочки виконання судового рішення в даній справі. Відповідач не надав докази на підтвердження реальної можливості проведення розрахунків із позивачем в майбутньому, оскільки, відстрочення виконання рішення повинне забезпечити його виконання у межах строку відстрочення, а не ухилення від його виконання на певний час.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду та про відмову в його задоволенні.
Решта доводів відповідача, а також, подані докази, уважно досліджені та розглянуті судом, однак, вони не спростовують вказаних висновків суду. 
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін. 
Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки, спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а погашення основного боргу відбулось після відкриття провадження у справі. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 – 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Комунально-побутового підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ» Ірпінської міської ради до Державного підприємства «УКРАЇНСЬКЕ ДЕРЖАВНЕ АЕРОГЕОДЕЗИЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО» про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
2. Стягнути з Державного підприємства «УКРАЇНСЬКЕ ДЕРЖАВНЕ АЕРОГЕОДЕЗИЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО» (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 69, код ЄДРПОУ 04722078) на користь Комунально-побутового підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГОПОСТАЧ» Ірпінської міської ради (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Ярославська, будинок 11, код ЄДРПОУ 32973584) 255142 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч сто сорок дві) грн. 86 коп. основного боргу та 3067 (три тисячі шістдесят сім) грн. 82 коп. витрат зі сплати судового збору. 
3. В частині стягнення 509,30 грн. основного боргу провадження у справі №911/1046/26 закрити. 
4. У задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі №911/1046/26 відмовити.
5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць