ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
25 червня 2026 року 	Справа № 280/3675/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
21 квітня 2026 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 (далі – позивач) надійшла позовна заява до Військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач), в якій позивач просить21 квітня 2026 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 (далі – позивач) надійшла позовна заява до Військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_2 щодо не надання відповіді з розгляду рапорту в інтересах ОСОБА_1 з питання перерахунку грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 надати інформацію щодо перерахунку грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди розмірі 100 000 гривень, передбаченою ПКМУ № 168 військовослужбовцю ОСОБА_1 починаючи з 18 серпня 2025 року по теперішній час.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить службу за призовом по мобілізації у воєнний час. 18 серпня 2025 року під час безпосередньої участі у бойових діях та виконання бойових завдань із захисту Батьківщини в районі н.п. Колодязі Донецької області, я ОСОБА_1 отримав мінно – вибухову травму, у зв`язку із чим перебував на стаціонарному лікування та мав право на отримання додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від від 11 лютого 2025 року № 153. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану». Вказує, що у березні 2026 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортом про перерахунок грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року, проте відповідач протиправно не розглянув вищезазначений рапорт, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Позов просить задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою судді від 27 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3675/26, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання та витребувано у відповідача докази по справі.
Також, вказаною ухвалою судді від відповідача витребувано докази по справі.
18 травня 2026 року відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що 19 січня 2026 року за вих. № 1848/7/1918 засобами електронної пошти на адресу позивача відправлено відповідь на звернення, яке отримано гарячою лінією Міністерства оборони України та скеровано за належністю. В подальшому, до 09 квітня 2026 року, Військовою частиною НОМЕР_2 не обліковуються звернення позивача. 09 квітня 2026 року за вх. №3409 зареєстровано адвокатський запит адвоката Крамного Станіслава Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 , яким вимагається надати інформацію щодо перерахунку грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди розмірі 100000 грн, передбаченою ПКМУ № 168 військовослужбовцю ОСОБА_2 починаючи з 18 серпня 2025 року по теперішній час; надати інформацію щодо розгляду рапорту ОСОБА_3 з питання перерахунку грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року. Проте, позивач не вказує, яким чином подано рапорт, адже з 01 березня по 03 березня 2026 року позивач перебував у відпустці для лікування. В подальшому, з 04 березня по 17 березня 2026 року перебував у підрозділі. З 18 березня 2026 року вибув для проходження ВЛК, та на підставі довідки ВЛК №2026- 0319-0917-4484-7 від 19 березня 2026 року перебуває у відпустці для лікування з 20 березня 2026 року. Вказує, що згідно довідки про суму нарахованого грошового забезпечення та інших виплат №1848/5/2319 від 13 березня 2026 року підтверджується факт нарахування позивачу грошового забезпечення у належному розмірі, в тому числі додаткової винагороди. 
До відзиву на позовну заяву відповідачем долучено клопотання про поновлення строку для надання відзиву на позовну заяву, обумовлене великою зайнятістю працівників юридичного відділу через численне звернення військовослужбовців із позовами до даної військової частини. Вказане унеможливило вчасно підготувати відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 21 травня 2026 року вищезазначене клопотання задоволено. 
03 червня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника Військової частини НОМЕР_2 про поновлення строку на подання частини витребуваних ухвалою судді від 27 квітня 2026 року доказів по справі у зв`язку із тим, що отримання витребуваних судом доказів зумовлює більший термін ніж визначається процесуально, а тим паче, встановлений ухвалою про відкриття провадження.
Ухвалою суду від 09 червня 2026 року вищезазначене клопотання задоволено.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 з 23 листопада 2022 року проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується відповідними записами у військовому квиту Серії НОМЕР_4 , копія кого міститься в матеріалах справи.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №266 від 23 листопада 2022 року солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця військової служби по мобілізації на особливий період, розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 15 листопада 2022 року №300/ПУ/1595/П/дск, який прибув з військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_4 , зараховано з 23 листопада 2022 року до списків особового складу частини та поставити на всі види забезпечення та призначити на посаду водія протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 . Вважати таким, що з 23 листопада 2022 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №130 від 08 травня 2023 року солдата ОСОБА_1 , водій взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 08 травня 2023 року № 102-рс, старшого оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взвод протитанкових ракетних комплексів НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що з 08 травня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №224 від 01 серпня 2024 року старшого солдата ОСОБА_1 , старший оператор відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 28 липня 2024 року № 102-РС, старшого навідника 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що з 01 серпня 2024 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №14 від 12 січня 2025 року старший солдат ОСОБА_1 , старший навідник 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї НОМЕР_6 механізованого батальйону, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 11 січня 2025 року № 6-РС, командира міномета 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що з 12 січня 2025 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
18 серпня 2025 року під час безпосередньої участі у бойових діях та виконання бойових завдань із захисту Батьківщини в районі н.п. Колодязі Донецької області, ОСОБА_1 отримав мінно – вибухову травму, що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою про обставини травми № 1848/29/1913 від 03 вересня 2025 року, виданою командиром в/ч НОМЕР_2 .
З 18 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням, що підтверджується виписками із медичних карт стаціонарного хворого ( згідно виписки КНП «МКЛ №6» ДМР, КП «Волинська обласна клінічна лікарня», КНП «1 ТМО м. Львова», КНП «Тячівська РЛ», КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР).
Позивач у позовній заяві вказує, що у березні 2026 року до відповідача подано рапорт з питання перерахунку грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року, проте відповідь на такий рапорт не було надано. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача в частині не розгляду рапорту позивача з питань перерахунку грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - №2232-XII).
Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша - третя статті 1 Закону).
Згідно з частинами першою - третьою, шостою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Пунктом 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального Штабу Збройних Сил України від 31 січня 2024 року №40, визначено, що у Збройних Силах України створюються такі види документів: наказ, директива, розпорядження, бойовий наказ, бойове розпорядження, окреме доручення (доручення), рішення, протокол, положення, постанова, інструкція, історичний формуляр, формуляр, правила, план, звіт, доповідь, донесення, доручення, акт, звуко- та відеозаписи, програма, алгоритм, рапорт, заява, телеграма, телефонограма, факсограма, службовий лист, довідка, методичні рекомендації, доповідна та пояснювальна записки, протокол, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток, обхідний лист та інші документи, розроблені в установленому порядку.
Рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України визначено в Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року №531 (далі - Порядок №531).
У пункті 2 розділу І Порядку №531 зазначено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).
Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Порядку №531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах.
Системний аналіз вказаних норм дає можливість суду дійти висновку про те, що під час особливого періоду - воєнного стану, подання військовослужбовцем відповідного рапорту не може бути підставою для нерозгляду такого в розумний строк та не потребує його особистої явки.
Відповідно до пункту 8 Порядку №531 початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства. Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу. У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
Положеннями підпункту 1 пункту 9 Порядку №531 передбачено, що розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: 1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин; 2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що позивачем до суду не надано жоних доказів звернення до відповідача із рапортом про надання інформації з питання перерахунку грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року.
Копія самого рапорту позивача з відповідною відміткою про отримання в матеріалах справи відсутня.
При цьому відповідач заперечує факт одержання жодних рапортів від позивача у період березня 2026 року. Доказів протилежного матеріали справи не містять. 
В зв`язку з викладеним, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач безпідставно ухилився від розгляду рапорту позивача, чим допустив протиправну бездіяльність в частині розгляду рапорту позивача з питання перерахунку грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року.
Зазначене вище свідчить про безпідставність доводів сторони позивача про порушення відповідачем порядку розгляду рапортів та допущенння відповідачем протиправної бездіяльності відповідача в частині розгляду рапорту позивача щодо грошового забезпечення у період з 01 грудня 2025 року по 03 березня 2026 року.
З огляду на вказане, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 . 
Приписами частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог статі 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 2, 19, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні ді, -відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення у повному обсязі складено та підписано 25 червня 2026 року. 

Суддя Д.В. Татаринов