Справа 556/1516/26  
Номер провадження 1-кп/556/190/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026. 
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 , 
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець матеріали кримінального провадження №12026181230000066 від 02.04.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого, 
за ч.2 ст.350 КК України,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю при слідуючих обставинах.
На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №109 від 31.03.2026 «Про організацію роботи груп оповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого інструктора ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому присвоєно військове звання «головний сержант», спільно із іншими працівниками: штаб-сержантом 3 категорії відділення ЦВС ІНФОРМАЦІЯ_4 сержантом ОСОБА_6 , водієм-електриком першого відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_7 та начальником групи забезпечення заходів ІНФОРМАЦІЯ_4 сержантом ОСОБА_8 , будучи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» наділеними повноваженнями щодо виконання мобілізаційних завдань, призову громадян на військову службу по мобілізації в особливий період та розшуку військовозобов`язаних, що ухиляються від несення служби та особами, уповноваженими на вручення повісток, таким чином здійснюють функції представників влади, тобто службовими особами відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, будучи наділеними службовими повноваженнями для виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації на особливий період, здійснювали 01.04.2026 оповіщення та вручення повісток у складі групи спільного патрулювання у с. Хиночі, Вараського району, Рівненської області.
Так, 01.04.2026 близько 17 год. 00 хв. вказані працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 на службовому транспортному засобі, марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалися по вул. Центральній, що в с. Хиночі, Вараського району, Рівненської області, де перебував ОСОБА_4 , який розуміючи та достовірно знаючи, що поблизу нього проїжджають службові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебувають у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, усвідомлюючи, що останні виконують службові обов`язки у зв`язку із виконанням заходів, пов`язаних з проведенням оповіщення та вручення повісток, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою припинення законної діяльності працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи поблизу вищевказаного транспортного засобу, за допомогою металевого прута наніс декілька ударів по лобовому та пасажирському склі автомобіля, марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , після цього умисно наніс службовій особі ОСОБА_5 один удар металевим прутом в ділянку правого передпліччя.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 завдано тілесних ушкоджень у вигляді осадженої рани правого передпліччя з припухлістю м`яких тканин, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 350 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав і суду пояснив, що 01.04.2026 дійсно вдарив потерпілого металевим прутом. Знав, що останній є працівником РТЦК та СП. Не хотів, щоб мобілізовували інших людей.
Щиро розкаюється у вчиненому.
Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується також:
- Витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування №12026181230000066 від 02.04.2026;
- протоколом огляду місця події від 01.04.2026 та фототаблицями до протоколу;
- копією службового посвідчення уповноваженого представника №337 ОСОБА_5 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.04.2026, де потерпілий розповів і показав як обвинувачений металевим предметом бив по службовому автомобілю, марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 та наніс один удар в область правого передпліччя ОСОБА_5 .
Згідно Висновку експерта №33 від 08.04.2026, при судово-медичній експертизі у гр. ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: осаднена рана правого передпліччя з припухлистю мяких тканин; вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, від удару /ударів/ при різних обставинах в термін вказаний в постанові і згідно п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" відносять до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.04.2026, де ОСОБА_4 розповів і показав як вчинив злочин;
- Згідно Висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-26/5635-АВ від 20.04.2026, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , станом на 01.04.2026, у результаті пошкодження даного транспортного засобу під час події, яка мала місце 01.04.2026, складає 22 180,54 грн (двадцять дві тисячі сто вісімдесят гривень 54 копійки). 
Дослідивши повно, всебічно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.350 КК України - як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом”якшують і обтяжують покарання, що вчинив нетяжкий злочин.
Обставинами, які пом”якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. 
Збиток завданий кримінальним правопорушенням – відсутній.
Заставу у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 в розмірі – 33280,00 грн. було передано на потреби ЗСУ.
Як зазначено у досудовій доповіді Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчиненням ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.
Враховуючи вище викладене, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, конкретні обставини справи, суд рахує за правильне обрати ОСОБА_4 міру покарання, необхідну й достатню для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, згідно санкції ч.2 ст.350 КК України - у виді трьох років обмеження волі. Разом з тим, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, збитки відсутні.
Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся, витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні, відсутні. 
Окрім того, за приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Суд на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасовує арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2026 року на: автомобіль, марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відносно ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 33280,00 грн. на підставі ухвали слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.04.2026, яку останній сплатив 20.04.2026.
Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.05.2026 змінено застосований до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання. Заставу у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 в розмірі 33280 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят) грн 00 коп., визначену ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.04.2026 року, перераховано на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.
Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 174, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України і призначити покарання у виді : 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 квітня 2026 року на: автомобіль, марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речові докази: автомобіль, марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 – передати уповноваженій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати .
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1