ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року	 	Справа № 914/2338/25 	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Манюка П.Т., суддів Міліціанова Р.В. та Прядко О.В. за участю секретаря судового засідання Амбіцької І.О., розглянувши матеріали
за апеляційною скаргою:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект»,	
на рішення:	Господарського суду Львівської області від 19.03.2026 (суддя Крупник Р.В., повний текст рішення складено 30.03.2026),	
у справі:	№ 914/2338/25,	
за позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект», м. Львів	
до відповідача:	Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів, 	
про:	визнання недійсним та скасування рішення	

Представники учасників справи:
від позивача: Новосядло Вікторія Романівна – представник, 
від відповідача: Мудрик Іван Владиславович – представник.

встановив:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» (надалі позивач, апелянт) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі відповідач, Західне МТВ АМКУ) про визнання недійсним і скасування рішення адміністративної колегії Західного МТВ АМКУ від 17.06.2025 № 63/109-р/к у справі № 63/4-13-17-2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням адміністративної колегії Західного МТВ АМКУ від 17.06.2025 № 63/109-р/к у справі № 63/4-13-17-2025, визнано дії позивача порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації відповідачу на вимогу голови Західного МТВ АМКУ від 30.07.2024 № 63-02/2433е у встановлений ним строк та накладено штраф у розмірі 68 000, 00 грн. Позивач не отримував від відповідача вимогу про надання інформації від 30.07.2024, а також подання від 04.06.2025 з попередніми висновками у справі № 63/4-13-17-2025.
На думку позивача, відповідач не підтвердив належного вручення йому вимоги від 30.07.2024 № 63-02/2433е про надання інформації, яка стала підставою для висновку відповідача про вчинення позивачем правопорушення. За таких умов відповідач не мав права вважати вимогу належно врученою та підстав для висновку про наявність у його діях (бездіяльності) складу правопорушення.
Відтак, у відповідача були відсутні підстави 17.06.2025 приймати рішення № 63/109-р/к у справі № 63/4-13-17-2025 (надалі – рішення від 17.06.2025 № 63/109-р/к), яким ТзОВ «Західземлепроект» визнано винним у порушенні пункту 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та накладено штраф у розмірі 68 000, 00 грн за ненадання інформації на вимогу від 30.07.2024 у встановлений строк. Також позивач вважає, що відповідач неправомірно наклав штраф у максимальному розмірі.
Господарський суд Львівської області рішенням від 19.03.2026 у справі № 914/2338/25 у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Позивач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду, оскаржив його в апеляційному порядку та вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. 
Апелянт вказує, що відповідач не підтвердив належного вручення йому вимоги від 30.07.2024 № 63-02/2433е про надання інформації, відсутність відповіді на яку стала підставою для висновку про вчинення ним правопорушення. Адже конверт, у якому була надіслана вимога, відсутній у матеріалах справи, трек-номер не дає результатів у системі відстеження, а публікація вимоги на сайті Антимонопольного комітету України відбулась лише 19.12.2024.
За таких умов відповідач не мав права вважати вимогу від 30.07.2024 № 63-02/2433е про надання інформації належно врученою позивачу та наявність підстав для висновку про вчинення позивачем правопорушення.
Також апелянт зазначає, що його представники 17.06.2025 з`явилися на засідання адміністративної колегії Західного МТВ АМКУ та подали усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи № 63/4-13-17-2025. У задоволенні вказаного клопотання їм було відмовлено, відтак, позивач був позбавлений можливості надати пояснення, зауваження, докази та заперечення на подання з попередніми висновками у справі від 04.06.2025 № 63-03/305-ІІ.
Окрім цього, відповідач наклав на позивача штраф у максимальному розмірі 68 000, 00 грн, не врахувавши обставини, що є підставами для зменшення його розміру, зокрема добровільну явку представників на засідання адміністративної колегії, готовність співпрацювати, добросовісність у податкових відносинах і надання допомоги ЗСУ.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2026 у справі № 914/2338/25 залишити без змін.
Відповідач зазначає, що ним було вчинено всі передбачені законодавством дії задля належного інформування позивача у межах розгляду справи № 63/4-13-17-2025. Однак через незалежні від відповідача обставини поштові конверти з вимогою про надання інформації, попередніми висновками у справі, інформацією про дату розгляду справи адміністративною колегією були повернуті поштовим відділенням. Вимога голови Західного МТВ АМКУ від 30.07.2024 № 63-02/2433е про надання інформації була скерована на юридичну адресу позивача, а після повернення поштового відправлення оприлюднена 19.12.2024 на офіційному вебсайті Антимонопольного комітету України, з огляду на що така вимога вважається врученою через 10 днів з моменту публікації. 
Позивач не надав витребуваної інформації у встановлений строк, чим порушив пункт 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», тому штраф у розмірі 68 000, 00 грн накладено правомірно, на підставі статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та відповідно до Порядку визначення розміру штрафу, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 14.12.2023 № 22-рп, з урахуванням офіційних даних Державної податкової служби України про розмір доходу позивача за 2024 рік.

Процесуальні дії апеляційного господарського суду у справі.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» від 06.04.2026 на рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2026 у справі № 914/2338/25, витребувано в Господарського суду Львівської області матеріали справи № 914/2338/25.
21.04.2026 до апеляційного суду надійшли матеріали справи № 914/2338/25.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2026 розгляд справи призначено на 11.05.2026 року. 
Хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду, зокрема у судовому засіданні 25.05.2026 оголошено перерву до 15.06.2026 .
У судове засідання 15.06.2026 представник апелянта з`явився, підтримав вимоги апеляційної скарги у повному обсязі з підстав зазначених в апеляційній скарзі та усних поясненнях. 
У судове засідання 15.06.2026 представник відповідача з`явився, заперечив проти апеляційної скарги.
У судовому засіданні 15.06.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду. 
У зв`язку із тимчасовою втратою працездатності члена колегії судді Міліціанова Р.В. у період з 24.06.2026 по 26.06.2026, повний текст постанови складено та підписано 29.06.2026 року. 

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши апеляційну скаргу та відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно зі статтею 1 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” (надалі – Закон) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.
Приписами статті 4 Закону визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.
Положеннями статей 22 та 22-1 Закону передбачено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом; невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність; суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.
Згідно з ч. 1 статті 35 Закону України “Про захист економічної конкуренції” розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.
Частиною першою статті 48 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.
Пункт 13 частини 1 статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” визначає порушенням законодавства про захист економічної конкуренції неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.
Частиною 2 ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлено що за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18, 21 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Специфіка судових спорів щодо оскарження рішень АМКУ полягає у тому, що у кожному конкретному випадку судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справ з`ясовується питання наявності/відсутності підстав для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМКУ, якими в силу приписів частини першої статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
У пункті 37 постанови від 17.09.2024 у справі № 910/14168/24 Верховний Суд зазначив, що під час розгляду справ щодо визнання недійсним/скасування рішень АМКУ (його органів), вирішуючи питання правильності застосування АМКУ та його органами пункту 13 статті 50 Закону під час визначення наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення, передбаченому цим пунктом, судам необхідно з`ясовувати: (1) чи було повідомлено суб`єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та (2) у який саме спосіб, а також (3) причини, з яких відомості не було надано.
Судам у розгляді справ про неподання АМКУ інформації суб`єктами господарювання слід виходити з того, що АМКУ та його органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. У вирішенні таких спорів судам необхідно враховувати, що обов`язок з надання інформації передбачено статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.
Закон України «Про Антимонопольний комітет України» не визначає певної форми витребування інформації, у зв`язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб`єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган АМК з огляду на вимоги статей 13, 73 ГПК України має подати суду докази надсилання такого запиту.
У постанові від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на важливості дотримання органом АМКУ принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що має враховуватися при ухваленні рішень.
Господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМКУ не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМКУ, але зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМКУ відповідних правових норм.
Отже, неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органами Антимонопольного комітету України строки є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.
Суд у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації у неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню з`ясовує, чи було повідомлено суб`єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.
Як встановлено місцевим господарським судом, розпорядженням адміністративної колегії Західного МТВ АМКУ від 23.01.2025 № 63/17-рп/к розпочато розгляд справи № 63/13-17-2025 за виявленими в діях ТзОВ «Західземлепроект» порушенями законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню АМКУ на вимогу голови відділення від 30.07.2024 № 63/4-01-23-2024 про надання інформації.
Відповідач в ході розгляду справи № 63/4-01-23-2024 за виявленими в діях ТзОВ «Терразем» та ТзОВ «Західземлепроект» ознаками порушень, передбачених пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурах закупівель, 30.07.2024 скерував на юридичну адресу ТзОВ «Західземлепроект» - вул. Героїв УПА,73, м. Львів, 79029 вимогу від 30.07.2024 № 63-02/2433е про надання інформації. У вимозі встановлено 10-денний строк з дня її отримання для надання інформації, пояснень та копій документів щодо участі товариства у процедурах закупівель: 
- UА-2021-07-08-010226-с, код за ДК-021:2015:71350000-6: Науково-технічні послуги в галузі інженерії, створення інформаційних ресурсів єдиної цифрової топографічної основи, замовником якої був Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації.
- UА-2021-07-20-002079-а, код за ДК-021:2015:71350000-6: Науково-технічні послуги в галузі інженерії, надання послуги з проведення державної інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Львівської області, замовником якої було Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.
- UA-2021-09-15-010871-b, код за ДК-021:2015:71250000-5: Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги, виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовником якої була Мурованська сільська рада ТГ.
- UA-2021-05-14-005026-b, код за ДК-021:2015:71250000-5: Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги («Розроблення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в межах смуг відведення автомобільних доріг загального користування місцевого значення в адміністративних межах Волинської області»), замовником якої було ДП «Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області».
Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було надіслано вимогу голови від 30.07.2024 № 63-02/2433е про надання інформації на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Західземлепроект”, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У вимозі вимагалось у 10-денний строк з дня її отримання надати зазначену інформацію та копії документів.
Також у відповідній вимозі зазначено, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 частини 1 статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації Комітету, визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену статтею 52 цього Закону.
Вимогу надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Західземлепроект” за його місцезнаходженням: вул. Героїв УПА, буд. 73, м. Львів, 79015, проте згідно із матеріалами справи, поштове відправлення № 0600947484386 01.08.2024 було перенаправлено до іншого відділення за місцем обслуговування, а 18.08.2024 повернуто відправнику з поштовою відміткою про причини повернення “за закінченням встановленого терміну зберігання”.
Відповідно до п. 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 № 169-рп), (надалі Порядок), у разі якщо вимогу про надання інформації не вручено за місцезнаходженням юридичної особи чи останнім відомим задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, орган Комітету/голова територіального відділення Комітету забезпечує розміщення вимоги про надання інформації на офіційному вебсайті Комітету. Зазначена вимога вважається такою, що вручена адресату, через десять днів із дня її розміщення на офіційному вебсайті Комітету.
Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, на виконання пункту 3 розділу VII Порядку, на офіційному вебсайті АМКУ 19.12.2024 було розміщено вимогу до Товариства з обмеженою відповідальністю “Західземлепроект” від 30.07.2024 про надання інформації, відтак, вимога вважається належним чином врученою позивачеві 29.12.2024, отже останнім днем строку надання відповіді на вимогу було 08.01.2025 року.
Колегія суддів констатує, що відповідач виконав передбачену процедуру повідомлення: скерував вимогу від 30.07.2025 № 63-02/2433е про надання інформації на юридичну адресу позивача, а після невручення – розмістив її на офіційному вебсайті. 
Щодо відсутнього у відповідача поштового конверту у якому скеровувалась вимога від 30.07.2025, то апеляційний господарський суд звертає увагу, що дані поштових документів, а саме список рекомендованих листів № 150 із зазначенням номера поштового відправлення № 0600947484386 та фіскальний чек від 30.07.2025, підтверджують факт скерування кореспонденції на юридичну адресу позивача наступного дня після складення вимоги від 30.07.2025. 
У пункті 2 рішення від 17.06.2025 № 3/109-р/к у справі № 63/4-13-17-2025 зазначено, що листом від 23.01.2025 № 63-02/596е на адресу ТзОВ «Західземлепроект» скеровано витяг з розпорядження адміністративної колегії відділення від 23.01.2025 63/17-рп/к про початок розгляду справи № 63/4-13-17-2025. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист від 23.01.2025 № 63-02/596е вручено товариству 09.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відтак відповідач був повідомлений про початок розгляду відповідачем справи № 63/4-13-17-2025.
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Оскільки позивач не надав жодних доказів, що предметом поштового відправлення міг бути інший документ, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що позивачу 30.07.2024 була скеровано вимога від 30.07.2024 № 63-02/2433е про надання інформації. Не отримання вимоги позивачем не може свідчити про недотримання встановленої процедури з боку відповідача, який скерував вимогу на актуальну юридичну адресу позивача.
Такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.10.2024 у справі № 904/6086/23, де зазначено, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення позивача належним. При цьому отримання поштової кореспонденції адресатом перебуває поза межами контролю органу АМКУ.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 904/4203/20 зазначено, що добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань ПАТ «Укрпошта», навіть якщо б останнє і мало місце (чого у цій справі позивачем не доведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено), не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від обов`язкових для виконання розпоряджень, рішень, вимог органу Антимонопольного комітету України та відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Позивачем витребуваної інформації в строки надано не було, чим було ускладнено виконання завдань, покладених на відповідача Законом України “Про Антимонопольний комітет України”, що перешкоджало здійсненню повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи № 63/4-01-23-2024.
Відповідно до п. 6 розділу VII Порядку, копії подання з попередніми висновками (або витяги з нього, що не містять інформації з обмеженим доступом, яка має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, що забезпечує достатній захист та водночас повноту обґрунтування зроблених органом Комітету попередніх висновків, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) не пізніше ніж за десять днів до прийняття рішення у справі надсилаються сторонам та третім особам.
У разі якщо копію подання з попередніми висновками не вручено за місцезнаходженням юридичної особи або останнім відомим задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, які беруть участь у справі, орган Комітету/голова територіального відділення Комітету не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня розгляду справи забезпечує розміщення на офіційному вебсайті Комітету інформації щодо попередніх висновків у справі, із зазначенням дати, часу й місця розгляду справи.
У межах розгляду справи № 63/4-13-17-2025 відповідач склав подання про попередні висновки у справі від 04.06.2025 № 63/03-305-п, яке скерував позивачу разом з листом від 04.06.2025 № 63-02/4613е. 
Відповідно до змісту вказаного листа, відповідач повідомив позивача про розгляд 17.06.2025 о 10:10 год справи, про право подати пояснення (заперечення) у справі та запропонував до 15.06.2025 повідомити на електронну адресу дані представника, який братиме участь у засіданні адміністративної колегії.
Факт скерування листа відповідача від 04.06.2025 № 63-02/4613е підтверджується фіскальним чеком від 05.06.2025, списком рекомендованих листів № 109 із зазначенням номера поштового відправлення № 0601154948531 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до матеріалів Укрпошти долучених до справи, 07.06.2025 була невдала спроба вручення листа (поштового відправлення № 0601154948531), 09.06.2025 відправлення переадресовано (на вимогу відправника), та лише 20.06.2025 вручено одержувачу. 
У той же час, відповідач 06.06.2025 на своєму сайті опублікував інформацію про попередні висновки у справі № 63/4-13-17-2025 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Щодо аргументу позивача про те, що його не було проінформовано про попередні висновки у справі та завчасно про засідання комісії, колегія суддів зазначає таке.
Позивачем не заперечується факт отримання 09.02.2025 витягу із розпорядження про початок розгляду справи № 63/4-13-17-2025, отже позивач не був позбавлений можливості дізнатися про предмет справи, тому повинен був передбачити надходження подальших документів і своєчасно на них реагувати, зокрема перевіряти інформацію на офіційному сайті відповідача.
Окрім цього, залучення адвокатів Новосядло В.Р. та Кулик Р.П., зокрема для участі в засіданні 17.06.2025, свідчить про обізнаність позивача зі змістом подання від 04.06.2025 та предметом антимонопольного розгляду, оскільки саме в поданні було визначено дату розгляду справи. Отже, він мав змогу викласти свої заперечення до дати проведення засідання, тому заявлене представниками позивача в день засідання клопотання про перенесення розгляду справи органом Антимонопольного комітету України не може бути визнане вмотивованим відповідно до пункту 6 розділу VII Порядку.
Як встановлено місцевим судом, відповідач 17.06.2025 прийняв оскаржуване рішення у справі № 63/4-13-17-2025, яке було скеровано на адресу позивача листом від 17.06.2025 № 6302/5099е. Відповідно до змісту вказаного рішення, дії ТзОВ «Західземлепроект» визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації територіальному відділенню АМКУ на вимогу від 30.07.2024 та накладено штраф у розмірі 68 000, 00 гривень.

Щодо розміру накладеного відповідачем штрафу, колегія суддів зазначає наступне.
Беручи до уваги те, що позивач на вимогу відповідача витребуваної інформації не надав, такі його дії визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом 13 статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови відділення від 30.07.2024 № 63-02/2434е про надання інформації у встановлений ним строк.
Відповідно до абзацу 6 частини другої статті 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 частини першої статті 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, накладається штраф у розмірі до 1 % доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Головне управління ДПС у Львівській області листом від 20.03.2025 № 3328/5/13-01-4-03 повідомило адміністративну колегію Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, що загальна сума доходу позивача за 2024 рік становить 38 505 971, 00 грн.
Рішенням відповідача 17.06.2025 у справі № 63/4-13-17-2025 на Товариство з обмеженою відповідальністю “Західземлепроект” було накладено штраф у розмірі 68 000, 00 грн, що становить менше 1 % від доходу позивача за 2024 рік.
Суд наголошує, що господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень Антимонопольного комітету України не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм (правова позиція, викладена у низці постанов Верховного Суду, у тому числі, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17).
Колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством України Антимонопольний комітет України наділений дискреційними повноваженнями та має право накладати штрафи за порушення, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції, у розмірах, визначених статтею 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції”.
Встановлення органами Комітету у діях суб`єктів господарювання порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу здійснюються на основі аналізу та оцінки доказів, зібраних під час розгляду кожної конкретної справи та виходячи з її фактичних обставин.
Таким чином, застосований до позивача штраф відповідає вимогам Закону України “Про захист економічної конкуренції” та становить до 1 % доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) позивача за 2024 рік.
Відповідно до статті 59 Закону України “Про захист економічної конкуренції” підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб`єктом господарювання конкурентного законодавства лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення у справі.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.06.2025 № 63/110-р/к у справі № 63/4-13-17-2025 та відмовою у задоволенні позову.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на те, що скаржник в апеляційній скарзі не навів інших доводів, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта про необхідність скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними.
Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2026 у справі № 914/2338/25 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Судові витрати.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладається на апелянта відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд- 

постановив:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західземлепроект» від 06.04.2026 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2026 у справі № 914/2338/25 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно зі ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.

Головуючий суддя Манюк П.Т.

Суддя Міліціанов Р.В.

Суддя Прядко О.В.