ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/1746/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Горохівського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі – Горохівський відділ УДМС України у Волинській області) про визнання протиправною відмову у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ (далі - Положення №2503-ХІІ); зобов`язання оформити та видати паспорт у формі паспортної книжечки відповідно до вказаного Положення.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що звернулася до відповідача із заявою про оформлення та видачі їй паспорта громадянина України виключно у формі книжечки, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (далі - ЄДДР). Однак територіальний підрозділ ДМС України письмово повідомив, що чинний порядок передбачає видачу паспорта у вигляді ID-картки та що за відсутності відповідного рішення суду нема підстав видати паспорт громадянина України у формі книжечки.
Позивач вважає, що відмова у видачі паспорта у формі книжечки є протиправною. Зазначила, що народилася та постійно проживала (без зміни місця проживання) в селі Волиця-Лобачівська Волинської області, де здобула середню освіту та після закінчення школи працювала в колгоспі імені 50-річчя Жовтня. Крім того, на думку позивача, відповідач мав об`єктивну можливість перевірити місце проживання шляхом направлення відповідних запитів до органів місцевого самоврядування.
При вирішенні спору просила також врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в рішенні від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
У відзиві на позовну заяву (а.с.18-23) відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтуванням цієї позиції вказав, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Після звернення 25 листопада 2025 року ОСОБА_1 із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України проведено перевірку належності в останньої до громадянства України. За перевіреними обліками ОСОБА_1 не значиться серед осіб, які набули або припинили громадянство, з питань оформлення набуття громадянства України відповідно до Закону України “Про громадянство України” вона не зверталася, паспортом громадянина України документована не була. Управлінням ДМС України у Волинській області витребовувалась з архівів Державної міграційної служби України форма №1 (заяву на видачу паспорта громадянина колишнього СРСР), проте такої форми не виявлено. Позивач зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться; відповідно до Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС інформація щодо ОСОБА_1 відсутня. Тому 23 грудня 2025 року позивачу надіслано відповідь та роз`яснено про необхідність встановлення першочергово належності до громадянства України. При цьому встановлення на підставі судового рішення в порядку окремого провадження юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року особи, яка не була громадянином іншої держави, є підставою для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 або пункту 2 частини першої статті 3 Закону України “Про громадянство України”. До вирішення цього питання нема підстав для видачі паспорта громадянина України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій судовій справі є передчасними.
Інші заяви по суті справи та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні від сторін не надходили.
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Волиця-Лобачівська Локачинського району Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).
25 листопада 2025 року до Горохівського відділу УДМС України у Волинській області надійшла заява ОСОБА_1 від 01 листопада 2025 року (вх. від 25 листопада 2025 року №Ш-7/6/0713-25), у якій остання просила оформити та видати паспорт громадянина України у зв`язку з його відсутністю виключно у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ, без зняття біометричних даних, без внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.32). До заяви додано дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см та копію свідоцтва про народження.
Листом від 23 грудня 2025 року №0713-233/0713.1-25 Горохівський відділ УДМС у Волинській області роз`яснив ОСОБА_1 , що відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України “Про громадянство України” їй наряду із заявою щодо громадянства за відсутності підтверджуючих документів щодо проживання на території України необхідно подати рішення суду про підтвердження факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; за відсутності відповідного рішення суду на сьогодні відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
При вирішенні цього спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до статті 5 Закону України від 18 січня 2001 року №2235-III “Про громадянство України” (далі – Закон №2235-III) документами, що підтверджують громадянство України є, зокрема, паспорт громадянина України.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закон №2235-III, громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.
Як установлено пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону № 2235-III, громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України “Про громадянство України” (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року.
06 грудня 2012 року набрав чинності Закон України від 20 листопада 2012 року №5492-VI “Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус” (далі - Закон №5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Документами Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України (підпункт “а” пункту 1 частини першої статті 13 Закону №5492-VI).
Згідно з частиною третьою статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України містять безконтактний електронний носій.
За приписами частин першої, другої, четвертої статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.
Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України постановою від 25 березня 2015 року №302 (далі – Постанова №302) затвердив зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі – Порядок №302).
Пунктом 19 Порядку №302 установлено, що документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.
Перелік документів, які подаються заявником для оформлення паспорта, визначений в пункті 35 вказаного Порядку.
Працівник територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24-29, 32-34 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи (пункт 37 Порядку №302).
Одночасно чинним є також Положення №2503-ХІІ, яке 26 червня 1992 року було затверджене постановою Верховної Ради України відповідно до статті 5 Закону України “Про громадянство України”.
Згідно з пунктом 1 Положення №2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.
Пунктами 2, 3 Положення №2503-ХІІ передбачено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 13, 14 Положення №2503-ХІІ унормовано, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України. За видачу паспорта справляється державне мито.
Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування (пункт 18 Положення №2503-ХІІ).
03 квітня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №398 “Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302”, відповідно до якої пункт 3 Постанови №302 доповнено абзацом такого змісту: “Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року”.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за №620/33591) затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок №456), який розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 “Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України”, постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №398 “Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302”, Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (в редакції постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року №719-V) та який визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 2 розділу І Тимчасового порядку №456 паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1994 року №353 “Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України”.
Так згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Тимчасового порядку №456 оформлення і видачу паспорта здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи ДМС): особі, яка досягла 16-річного віку, - на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України (далі - заява) за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто. Заява є згодою на обробку персональних даних згідно із Законом України “Про захист персональних даних”.
За установленими пунктами 1-5 розділу ІІІ Тимчасового порядку №456 правилами для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; 4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.
За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.
Під час розгляду заяви працівник територіального підрозділу ДМС здійснює перевірку факту оформлення довідки про реєстрацію особи громадянином України за обліками територіального органу ДМС.
Перевірка факту оформлення на ім`я особи паспорта громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, здійснюється за даними відомчої інформаційної системи ДМС.
У разі якщо місце проживання особи знято з реєстрації після досягнення нею 16-річного віку, перевірка факту оформлення паспорта здійснюється за обліками територіальних підрозділів ДМС за попереднім зареєстрованим місцем проживання особи, а за його відсутності - за зареєстрованим місцем проживання батьків, опікунів (піклувальників).
У разі подання документа, зазначеного в абзаці другому підпункту 8 пункту 1 цього розділу, здійснюється перевірка факту оформлення і видачі такого документа.
Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання, подані заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.
Стосовно осіб, які досягли 16-річного віку та місце проживання яких не зареєстровано або місце проживання яких знято з реєстрації, працівник територіального підрозділу ДМС проводить перевірку факту відсутності зареєстрованого місця проживання за даними обліку територіального органу ДМС, а в разі, якщо законні представники зареєстровані на території обслуговування іншого територіального органу ДМС, - за даними відповідного територіального органу ДМС. Якщо зазначені територіальні підрозділи ДМС розташовані в межах одного територіального органу ДМС, перевірка проводиться тільки за даними обліку такого територіального органу ДМС.
У разі якщо відомості, зазначені в документах, поданих заявником, відсутні в обліку територіального органу ДМС або не відповідають його даним, працівник територіального підрозділу ДМС здійснює перевірку та/або уточнення таких даних у відповідному органі реєстрації в установленому порядку.
Перевірки, зазначені в пунктах 2, 3 цього розділу, здійснюються шляхом направлення запитів засобами поштового або фельд`єгерського зв`язку.
Надсилання запитів здійснюється не пізніше одного робочого дня з дня подання заяви про оформлення паспорта. Строк надання відповідей не повинен перевищувати трьох робочих днів з дня надходження запитів.
Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами проведених перевірок та перевірки факту належності особи до громадянства України.
Отже, паспорт громадянина України посвідчує особу та підтверджує громадянство України та він відповідно до Закону №5492-VI виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, і видається кожному громадянину України, який досяг чотирнадцятирічного віку. Поряд з тим наразі ще є чинним Положення №2503-ХІІ. Процедуру оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, врегульовує Тимчасовий порядок №456.
У будь-якому разі видачі паспорта громадянина України передує проведення ідентифікації особи, яка звертається за паспортом, та перевірка факту належності особи до громадянства України.
Наведеними вище нормами - як Положення №2503-ХІІ, так і Тимчасового порядку №456 - установлена певна процедура оформлення органами ДМС паспорта зразка 1994 року, яка включає розгляд заяви, приймання документів від заявника, ідентифікацію особи та перевірку факту належності особи до громадянства України і прийняття відповідного рішення.
Як установлено судом, подана ОСОБА_1 заява від 01 листопада 2025 року (вх. №Ш-7/6/0713-25 від 25 листопада 2025 року) є заявою довільної форми; позивач звернулася за видачею паспорта громадянина України у зв`язку із його відсутністю.
З матеріалів справи слідує, що з боку відповідача проводилася ідентифікація особи позивача, яка надала лише копію свідоцтва про народження та дві фотокартки для оформлення бланка паспорта у формі книжечки.
Відповідно до службового листа відділу з питань громадянства УДМС у Волинській області від 20 лютого 2026 року №0701.2.2/1727-26 за обліками УДМС у Волинській області та ПЗ “Облік осіб, які набули або припинили громадянство” ОСОБА_1 не значиться; з питань оформлення набуття громадянства України відповідно до Закону України “Про громадянство України” та документування паспортом громадянина України остання не зверталася; за інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області позивач зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку не значиться (а.с.26).
Суд повторює, що видачі паспорта громадянина України передує встановлення належності заявника до громадянства України, а обставини справи вказують на те, що ОСОБА_1 , 1961 року народження, не мала раніше паспорта громадянина України; інший документ, який би підтверджував її особу та приналежність до громадянства України також відсутній; відомості про зареєстроване місце проживання відсутні. Судом не надається оцінка поданим позивачем разом з позовною заявою довідками (від 23 січня 2026 року №6 та №7, від 22 січня 2022 року №27), які відповідачу не подавалися до заяви про оформлення паспорта громадянина України.
Відповідно до пунктів 8, 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006 (тобто в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
За таких обставин на заяву ОСОБА_1 про видачу паспорта відповідач надав відповідь листом від 23 грудня 2023 року №0713-233/0713.1-25, в якому фактично роз`яснив заявнику (позивачу) відповідні положення законодавства України з рекомендацією вчинити певні дії для отримання паспорта України. За змістом письмової відповіді для вирішення питання належності до громадянства України заявниці необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, а тоді (тобто після набрання рішенням законної сили) звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.
Отже, з огляду на зміст вказаного листа вбачається, що він за своєю суттю не є рішенням про відмову в оформленні та видачі паспорта ОСОБА_1 , однак у такий спосіб інформовано про необхідність вирішення першочергового питання - встановлення належності до громадянства України. А оскільки позивач не мала і не має зараеєстрованого місця проживання, а належних доказів нею до органу ДМС надано не було (як-от судового рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи на 13 листопада 1991 року), то дії відповідача не суперечать приписам чинного законодавства, а тому суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог, які є передчасними, відсутні.
Одночасно суд зауважує, що позивач не обмежена у праві звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС повторно з відповідною заявою, додавши до неї документи, в т.ч. рекомендовані в листі №0713-233/0713.1-25 - судового рішення, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня чи 13 листопада 1991 року.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Горохівського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (45701, Волинська область, місто Горохів, вулиця Гетьманська, 5) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк