ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026  м.Дніпро Справа № 908/3560/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Джепи Ю.А., суддів: Мартинюка С.В., Соп`яненко О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи
апеляційну скаргу Запорізької міської ради
на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2025 у справі №908/3560/25 (суддя Горохов І.С.), повний текст рішення складено 09.02.2026,
за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)
до відповідача Приватного підприємства «Компанія «Надежда» (39400, Полтавська область, Машівський район, смт Машівка, вул. Незалежності, буд. 130)
про стягнення коштів у сумі 85 268,89 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради до Приватного підприємства «Компанія «Надежда» про стягнення заборгованості за договором оренди землі № 041026101170 від 14.04.2010 за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 у сумі 85 268,89 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.01.2025 у справі №908/3560/25 у позові відмовлено повністю. Витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечень на відзив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Запорізька міська рада та просить:
1. Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2026 у справі №908/3560/25 за позовною заявою Запорізької міської ради до Приватного підприємства «Компанія «Надежда» про стягнення заборгованості за договором оренди землі за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 у розмірі 85268,89 грн скасувати.
2. Прийняти нове рішення, яким позовну заяву Запорізької міської ради до Приватного підприємства «Компанія «Надежда» про стягнення заборгованості за договором оренди землі за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 у розмірі 85268,89 грн задовольнити.
3. Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Надежда» (код ЄДРПОУ 22519085, адреса: вул. Незалежності, буд. 130, селище міського типу Машівка, Машівський р-н, Полтавська обл., 39400) на користь Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) заборгованість за договором оренди землі №041026101170 від 14.04.2010, за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 в розмірі 85 268,89 грн (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят вісім грн 89 коп.).
4. Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Надежда» (код ЄДРПОУ 22519085, адреса: вул. Незалежності, буд. 130, селище міського типу Машівка, Машівський р-н, Полтавська обл., 39400) на користь Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).
5. Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Надежда» (код ЄДРПОУ 22519085, адреса: вул. Незалежності, буд. 130, селище міського типу Машівка, Машівський р-н, Полтавська обл., 39400) на користь Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три грн 60 коп.).
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ст. 651 ЦК України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України та положення самого договору оренди, дійшовши помилкового висновку про фактичне припинення договірних правовідносин у зв`язку з листами Відповідача від 03.06.2025 №61, 28.07.2025 №82, 16.09.2025 №96 та 12.12.2025 №116 щодо розірвання договору. 
Апелянт наголошує, що жодної додаткової угоди про розірвання договору між сторонами не укладалось, жодного рішення Запорізької міської ради або судового рішення про припинення договору оренди землі не приймалось, а підстави припинення або розірвання договору, передбачені пунктами 33– 36 договору, відсутні, тому договір залишається чинним, а Відповідач зобов`язаний належним чином виконувати обов`язок зі сплати орендної плати. 
Скаржник також вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у застосуванні розміру орендної плати у 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:06:014:0084, наданої для розташування автозаправної станції за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська (в районі залізничного переїзду), пославшись на належність ділянки до зони транспортної інфраструктури. 
На думку апелянта, такий висновок суперечить рішенню Господарського суду Запорізької області від 04.11.2013 у справі №908/2989/13, залишеному без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014, яким пункт 9 договору викладено у редакції про сплату орендної плати у розмірі шестикратного земельного податку, а також рішенню Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та від 04.12.2024 №103 «Про внесення змін до рішення від 28.11.2018 №26», якими встановлено річний розмір орендної плати у 6 % від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій і газових автозаправних станцій. 
Апелянт підкреслює, що зазначені рішення міської ради є чинними, не скасованими та не зміненими, а застосування ставки 6 % залежить від цільового призначення земельної ділянки, визначеного договором, а не від фактичної наявності чи відсутності забудови. 
Запорізька міська рада також посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 236 та ст. 238 ГПК України щодо повноти та мотивованості судового рішення, оскільки суд не надав належної оцінки доводам і доказам позивача, неправильно визначив характер спірних правовідносин та дійшов висновків, що не відповідають встановленим обставинам справи.
Також позивач подав заперечення на відзив відповідача на апеляційну скаргу від 13.03.2026, у яких зазначено, що між сторонами укладено договір оренди землі від 23.03.2010, зареєстрований 14.04.2010 за №041026101170, строком на 49 років, за умовами якого земельна ділянка передана для розташування автозаправної станції, а її цільове призначення визначене як землі комерційного використання. 
Позивач вказує, що відповідно до акту приймання-передачі земельна ділянка була прийнята відповідачем в оренду, а оренда землі є строковим платним володінням і користуванням земельною ділянкою, що регулюється Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та умовами самого договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України та ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором, а одностороннє розірвання договору оренди землі не допускається. Також наводяться положення розділу договору «Зміна умов договору і припинення його дії», зокрема пункти 32– 36, якими визначено підстави припинення та розірвання договору, у тому числі за взаємною згодою сторін, за рішенням суду або у випадках, прямо передбачених договором. Пункт 35 договору допускає одностороннє розірвання лише у випадках невнесення орендної плати протягом трьох місяців або використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
Позивач стверджує, що жодної із передбачених договором чи законом підстав для припинення договору оренди у даному випадку немає, договір є чинним, а права та обов`язки сторін підлягають виконанню у загальному порядку. Додаткова угода про розірвання договору між сторонами не укладалась, а листи відповідача щодо припинення договору в односторонньому порядку не є належною правовою підставою для припинення договору. 
Відповідно до ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі» та ст. 141 Земельного кодексу України сторона, яка ініціює зміну або розірвання договору, повинна направити іншій стороні відповідні пропозиції разом із проєктом додаткової угоди, а у разі недосягнення згоди – звернутися до суду. При цьому позивач акцентує, що жодного рішення ані Запорізькою міською радою, ані судом щодо припинення договору оренди землі від 23.03.2010, зареєстрованого 14.04.2010 за №041026101170, не приймалося.
Щодо доводів відповідача про неправомірність застосування орендної ставки 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.11.2013 у справі №908/2989/13, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014, було змінено п. 9 договору оренди та визначено орендну плату у розмірі 142 483,44 грн, що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік у цінах 2013 року. Позивач посилається на ч. 4 ст. 75 ГПК України щодо преюдиційності встановлених судовим рішенням обставин.
Рішенням Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» та рішенням від 04.12.2024 №103 «Про внесення змін до рішення від 28.11.2018 №26» встановлено річний розмір орендної плати у 6 % від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій та газових автозаправних станцій. Позивач підкреслює, що зазначені рішення є чинними, не скасованими та не зміненими, а ставка 6 % застосовується незалежно від фактичного розташування АЗС на земельній ділянці, оскільки сама земельна ділянка була надана саме для розташування автозаправної станції, а не під вже існуючий об`єкт.
Розрахунок заборгованості відповідача за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 ґрунтується на рішенні Господарського суду Запорізької області від 04.11.2013 у справі №908/2989/13, рішеннях Запорізької міської ради №26 від 28.11.2018 та №103 від 04.12.2024, а також листі Департаменту фінансової та бюджетної політики від 29.10.2025 №06.1-14/2138, у зв`язку з чим позивач вважає такий розрахунок правильним та обґрунтованим.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що зводяться до незгоди позивача з установленими судом обставинами та їх правовою оцінкою. 
Відповідач зазначає, що між Запорізькою міською радою та ПП «Компанія «Надежда» укладено договір оренди землі від 23.03.2010, зареєстрований 14.04.2010 за №041026101170, відповідно до якого земельна ділянка кадастровий номер 2310100000:06:014:0084 передавалась для розташування автозаправної станції, при цьому згідно з п.4 договору ділянка була вільна від забудови, а відповідно до акта приймання-передачі – придатна для розташування АЗС. 
При цьому посилається на п.28 та п.29 договору, якими на Орендодавця покладено обов`язок не перешкоджати користуванню земельною ділянкою, а Орендарю надано право вимагати усунення таких перешкод та відшкодування збитків.
Водночас, як зазначає відповідач, відповідно до листа Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради №04.01-05/3773 від 09.09.2025, прийняте Запорізькою міською радою рішення від 28.02.2018 №74 унеможливлює будівництво автозаправної станції на земельній ділянці по вул. Василя Сергієнка у м. Запоріжжі, кадастровий номер 2310100000:06:014:0084, а отже, починаючи з 2018 року, використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням неможливо. 
Відповідач вважає, що позивач, прийнявши рішення, яке фактично унеможливило забудову ділянки, одночасно безпідставно продовжує нараховувати орендну плату у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки на підставі рішень Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26 та від 04.12.2024 №103, хоча така ставка, на думку вдповідача, може застосовуватись лише у випадку фактичного функціонування на ділянці автозаправної станції або наявності відповідних будівель і споруд.
Відповідач також посилається на ст.19 та ст.144 Конституції України, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких органи місцевого самоврядування повинні діяти лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. 
Крім того, відповідач зазначає, що починаючи з моменту укладення договору будівлі та споруди АЗС на земельній ділянці відсутні, земельна ділянка не використовується у господарській діяльності та не приносить прибутку, однак орендна плата систематично сплачувалась із врахуванням коефіцієнтів індексації. 
Також у відзиві зазначено, що після початку збройної агресії російської федерації проти України у 2022 році на об`єкти відповідача неодноразово здійснювались ворожі атаки, внаслідок чого підприємству було завдано значних матеріальних збитків та людських втрат, що, за твердженням відповідача, унеможливлює реалізацію будівництва нових автозаправних станцій. 
У зв`язку з цим ПП «Компанія «Надежда» неодноразово зверталось до Запорізької міської ради із заявами про припинення договору оренди землі – листами від 03.06.2025 №61, від 28.07.2025 №82, від 16.09.2025 №96 та від 12.12.2025 №116, однак позивач не надав доказів належного реагування на ці звернення та не виніс питання на розгляд сесії ради, натомість направив претензію №01/02-11/1958 від 30.10.2025 про наявність заборгованості з орендної плати. 
Відповідач підтримує висновок суду першої інстанції про недотримання позивачем принципу «належного урядування» та принципу добросовісності, посилаючись на доктрину venire contra factum proprium і правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2025 у справі №925/457/23 (провадження №12-33гс24), згідно з якими сторона не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, а орган місцевого самоврядування не вправі одночасно створювати перешкоди для використання земельної ділянки та вимагати підвищеної орендної плати за її використання. 
Також у відзиві зазначено, що суд першої інстанції самостійно здійснив розрахунки, які підтвердили відсутність заборгованості Відповідача за спірний період, а тому підстави, передбачені ст.277 ГПК України для скасування рішення суду, відсутні.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносин.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В провадженні Господарського суду Запорізької області у складі судді Зінченко Н.Г. перебувала справа № 908/2989/13 за позовом в.о. прокурора Хортицького району міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради до Приватного підприємства «Компанія «Надежда» про внесення змін до договору оренди землі від 23.03.2010, зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 14.04.2010 за № 041026101170.
Рішенням суду від 04.11.2013 встановлені наступні обставини.
23.03.2010 Запорізькою міською радою (позивачем у справі) та Виробничим підприємством «Надежда» на підставі ст. 134 Земельного кодексу України, протоколу земельного аукціону з продажу права оренди земельної ділянки лота № 8 № О-2 109/09 від 10.12.2009 та рішення тридцять четвертої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради № 60 від 30.09.2009 укладений Договір оренди землі (далі за текстом – Договір).
Згідно з п. 1.2.1 Статуту Приватного підприємства «Компанія «Надежда» в редакції 2011 року ПП «Компанія «Надежда» (відповідач у справі, ідентифікаційний код 22519085) є правонаступником всіх прав та обов`язків Виробничого підприємства «Надежда» (код ЄДРПОУ 22519085).
За умовами пунктів 1, 2, 14 Договору позивач (Орендодавець) надав, а відповідач (Орендар) прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,2956 га для розташування автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська (в районі залізничного переїзду).
Пунктом 8 Договору встановлено, що він укладений на строк сорок дев`ять років.
Згідно з п. п. 3, 4 Договору земельна ділянка, що передається в оренду, вільна від забудови, інші об`єкти інфраструктури наявні.
Відповідно до п. 19 Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у Договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком до Договору. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний термін після державної реєстрації Договору за актом її приймання-передачі.
14.04.2010 Договір оренди землі зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 041026101170.
Факт передачі позивачем в оренду відповідачу земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:06:014:0084 загальною площею 0,2956 га для розташування автозаправної станції, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська (в районі залізничного переїзду), підтверджується Актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписано і скріплено печатками позивача і відповідача.
Як зазначено в п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2242421 грн 60 коп у цінах 2009 року.
Згідно з п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та в розмірі: 94988 грн. 96 коп., що складає 4 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік у цінах 2010 року. 
Пунктами 10 і 11 Договору закріплено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору чи продовження його дії. Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Хортицького району.
Відповідно до п. 12 Договору сторони узгодили, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; в інших випадках, передбачених законом.
27.07.2011 позачерговою сесією шостого скликання Запорізької міської ради прийнято рішення № 16 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя», яким було затверджено коефіцієнт, згідно з яким розраховується розмір орендної плати за земельні ділянки.
26.06.2012 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 37, яким внесено зміни до рішення Запорізької міської ради № 16 від 27.07.2011 та затверджено розміри орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя, зокрема, затверджено коефіцієнт “6”, згідно з яким визначається розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій.
Цим же рішенням зобов`язано орендарів земельних ділянок, у яких розмір орендної плати, що встановлений в договірі оренди землі, не відповідає даному рішенню або розрахований без урахування рішення міської ради від 03.03.2008 № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», укласти додаткові угоди на збільшення орендної плати.
Рішення Запорізької міської ради від 26.06.2012 № 37 оприлюднено 24.07.2012 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01.01.2013.
У зв`язку із тим, що розмір орендної плати за надану відповідачу в оренду земельну ділянку, визначений пунктом 9 Договору оренди землі від 23.03.2010, не відповідає встановленому рішенням Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 та вимогам діючого законодавства, 12.02.2013 позивач звернувся до відповідача з пропозицією № 01/02-21/00355 щодо внесення змін до Договору оренду землі від 23.03.2010, в якій відповідачу було запропоновано внести зміни до Договору оренди землі шляхом викладення п. 9 договору в наступні редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 142483 грн 44 коп (сто сорок дві тисячі чотириста вісімдесят три гривні 44 коп.), що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року».
Зазначена пропозиція відповідачем була отримана 19.02.2013, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення.
Листом від 20.03.2013 № 444 відповідач відмовся від пропозиції позивача внесення змін до Договору оренди землі від 23.03.2010, оскільки розмір орендної плати на рівні чотирикратного земельного податку, що закріплений в п. 9 Договору від 23.03.2010, в повній мірі відповідає вимогам законодавства. Крім того, відповідач просив врахувати скрутне фінансове становище підприємства.
16.04.2013 за вих. № 03/02-21/01155 на адресу відповідача повторно направлена аналогічна пропозиція про внесення змін до Договору оренди землі від 23.03.2010.
На вказану пропозицію відповідач відповіді не надав.
Отже, як свідчать фактичні обставини справи, вирішити питання щодо приведення Договору оренди землі від 23.03.2010 у відповідність до вимог діючого земельного законодавства у позасудовому порядку сторонам у справі не вдалося.
Згідно кадастрового плану земельної ділянки, який є невід`ємним додатком до Договору оренди, кадастровий номер земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська (в районі залізничного переїзду) - 2310100000:06:014:0084.
Власником земельної ділянки загальною площею 0,2956 га, кадастровий номер 2310100000:06:014:0084 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Задніпровська (в районі залізничного переїзду) є територіальна громада міста Запоріжжя.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.2013 по справі № 908/2989/13, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014, задоволені позовні вимоги повністю і внесено зміни до пункту 9 договору та встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі: 142 483,44 грн, що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року.
Пунктом 27 Договору оренди встановлено право Орендодавця вимагати від Орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати; здійснювати контроль за виконання умов Договору з боку Орендаря, в тому числі за правильністю індексування та повнотою перерахування орендної плати.
В свою чергу, п. 30 Договору оренди закріплено обов`язок Орендаря своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.
Отже у Орендаря за наслідками підписання Договору оренди виник обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату.
04.12.2024 Запорізька міська рада прийняла рішення № 103 «Про внесення змін до рішення від 28.11.2018 № 26 “Про встановлення розміру орендної плати за землю”» (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/documents/186088-provnesennia-zmin-do-risennia-vid-28112018-26-pro-vstanovlennia-rozmiru-orendnoyi-plati za-zemliu).
Відповідно до додатку до рішення № 103 від 04.12.2024, річний розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій, становить 6% від їх нормативної грошової оцінки.
Матеріали справи не містять інформації, що рішення Запорізької міської ради від 28.11.2018 №26, від 30.06.2015 №7 та від 04.12.2024 №103 скасовувалися чи визнавались нечинними.
Згідно із Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № НВ-2300044042024 від 25.03.2024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:06:014:0084 у цінах 2024 року становить 8 561 758,40 грн.
Зміна нормативної грошової оцінки землі та відсоткового співвідношення розміру плати за оренду земельної ділянки призвели до зміни розміру орендної плати за договором, укладеним між позивачем та відповідачем.
За даними листа Державної служби статистики України № 09.1-03/5-25 від 10.01.2025 індекс споживчих цін по Україні (без урахування тимчасово окупованих російською федерацією територій та частини територій, на яких ведуться (велися) бойові дії) у 2024 становив 112,0 %.
Інформація про коефіцієнти індексації земель та земельних ділянок перебуває у відкритому доступі в мережі Інтернет, тобто є загальнодоступною.
Так, на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (за посиланням: https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2024-rik/), на виконання статті 289 Податкового кодексу України, з посиланням на відомості Державної служби статистики України, вказано, що індекс споживчих цін за 2024 рік становить 112,0%. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
Згідно з листом Департаменту фінансової та бюджетної політики від 29.10.2025 за №06.1-14/2138, відповідачем за Договором оренди за період з 01.01.2025 по 01.10.2025 сплачено 298 297,91 грн.
Позивач вказує, що відповідач має заборгованість із спати орендних платежів за Договором оренди за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 у розмірі 85 268,89 грн, розраховуючи суму заборгованості наступним чином:
8 561 758,40 грн (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2024) * 1,12 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2025) = 9 589 169,41 грн;
розмір орендної плати у 2025: 9589169,41 грн (нормативна грошова оцінка земельних ділянок в цінах 2025) * 6% (розмір орендної плати за інші земельні ділянки) = 575 350,16 грн;
575 350,16 грн / 12 міс. = 47 945,85 грн в міс.;
47 945,85 грн в міс. * 8 міс. = 383 566,80 грн. за період з 01.01.2025 по 31.08.2025;
383 566,80 грн (оренда плата за період з 01.01.2025 по 31.08.2025) - 298 297,91 грн (сплачена оренда за період з 01.01.2025 по 31.08.2025) = 85 268,89 грн.
Позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості з орендної плати за землю (вих. № 01/02-11/1958 від 30.10.2025) за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 в сумі 85 268,89 грн, додавши до претензії детальний розрахунок заборгованості.
Відповідачем заборгованість в сумі 85 268,89 грн не була сплачена, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення цієї суми в судовому порядку.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Господарський суд Запорізької області, розглянувши спір у справі №908/3560/25 за позовом Запорізької міської ради до Приватного підприємства «Компанія «Надежда» про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 23.03.2010, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 23.03.2010, виходив із того, що хоча між сторонами існують чинні договірні правовідносини оренди земельної ділянки комунальної власності, однак застосування позивачем при визначенні розміру орендної плати ставки 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки є безпідставним. 
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:06:014:0084 фактично не може використовуватись для розташування автозаправної станції у зв`язку з віднесенням її до зони транспортної інфраструктури ТР-3 відповідно до Плану зонування території м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2018 №75.
Суд також установив, що відповідач неодноразово звертався до позивача з пропозиціями припинити договір оренди за взаємною згодою сторін, посилаючись на неможливість використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, відсутність забудови та господарської діяльності на ній. На підтвердження цього відповідач подавав відповідні листи у червні, липні, вересні та грудні 2025 року, а також направив підписану угоду про розірвання договору та акт приймання-передачі земельної ділянки. Однак позивач не надав доказів належного реагування на такі звернення.
Суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем діяльності з експлуатації автозаправної станції на спірній земельній ділянці, а лист Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 09.09.2025 свідчить про неможливість будівництва автозаправної станції на цій земельній ділянці через її розташування в межах проектної транспортної розв`язки та зони червоних ліній.
З огляду на це господарський суд застосував інше відсоткове значення, передбачене рішенням Запорізької міської ради № 103 від 04.12.2024, а саме 3% для категорії «Інші земельні ділянки м. Запоріжжя». Базою для обчислення орендної плати суд визнав нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 8 561 758,40 грн відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.03.2024, із застосуванням коефіцієнта індексації 1,12 за 2025 рік.
На підставі здійсненого розрахунку суд визначив, що загальний розмір орендної плати за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 становив 191 783,36 грн. Водночас суд установив, що протягом 2025 року відповідач фактично сплатив 298 297,91 грн орендної плати, тобто у більшому розмірі, ніж належало відповідно до правильного розрахунку. Таким чином, заборгованість зі сплати орендної плати у відповідача відсутня.
Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Суд апеляційної інстанції враховує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.08.2025 у справі №908/1493/25, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2026, яка набрала законної сили, між тими самими сторонами, за тим самим договором оренди землі від 23.03.2010 №041026101170, щодо тієї самої земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:06:014:0084, уже встановлено низку обставин, що відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.
Зокрема, зазначеними судовими рішеннями встановлено, що договір оренди землі є чинним, орендна плата визначена як похідна від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також підтверджено правомірність застосування рішення Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015, яким затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Запоріжжя, що введена в дію з 01.01.2016 та підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
Судами у вказаній справі також встановлено, що нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя не підлягає щорічному затвердженню, а її актуалізація здійснюється шляхом застосування щорічних коефіцієнтів індексації відповідно до статті 289 Податкового кодексу України. При цьому правомірним визнано використання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, сформованого у 2024 році, із подальшим ретроспективним застосуванням індексаційних коефіцієнтів для визначення розміру орендної плати за попередні періоди.
Колегія суддів звертає увагу, що чинний договір оренди землі не змінений та не припинений у встановленому законом порядку. Будь-яких змін до договору щодо цільового призначення земельної ділянки сторонами не внесено, рішення про розірвання договору або припинення права оренди не приймалось, а право оренди відповідача продовжує існувати та зареєстроване у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 206 Земельного кодексу України та пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата є обов`язковим платежем, який орендар сплачує за користування земельною ділянкою незалежно від результатів своєї господарської діяльності чи фактичного використання земельної ділянки.
Сам по собі факт нездійснення відповідачем будівництва автозаправної станції або відсутність господарської діяльності на земельній ділянці не припиняє обов`язку зі сплати орендної плати у розмірі, визначеному законом та умовами договору.
Колегія суддів також вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність застосування ставки 3 % замість 6 %.
Рішенням Запорізької міської ради від 04.12.2024 №103 встановлено, що для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій, застосовується ставка орендної плати у розмірі 6 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Саме таке цільове призначення земельної ділянки визначене договором оренди та підтверджується відомостями Державного земельного кадастру, згідно з якими цільовим призначенням земельної ділянки є код 12.11 – для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції фактично ототожнив питання містобудівних обмежень із питанням визначення розміру орендної плати, хоча чинне законодавство не ставить обов`язок зі сплати орендної плати у залежність від фактичного використання земельної ділянки або можливості забудови.
Більше того, відповідач, користуючись земельною ділянкою на підставі чинного договору оренди, не був позбавлений права ініціювати внесення змін до договору або його розірвання у судовому порядку, й до моменту припинення договору зобов`язаний належним чином виконувати його, у тому числі у частині зобов`язання зі сплати орендної плати.
Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідна земельна ділянка відноситься до категорії «інші земельні ділянки», оскільки це суперечить чинному договору оренди, відомостям Державного земельного кадастру та рішенню органу місцевого самоврядування щодо ставок орендної плати.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо належності та допустимості витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №НВ-2300044042024 від 25.03.2024, оскільки такий витяг відповідає вимогам Закону України «Про оцінку земель», Податкового кодексу України та є належним доказом відповідно до усталеної практики Верховного Суду.
З урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, коефіцієнта індексації 1,12 та ставки орендної плати 6 %, визначеної рішенням Запорізької міської ради №103 від 04.12.2024, позивач правомірно визначив розмір орендної плати за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 у сумі 383 566,80 грн.
Оскільки відповідачем за вказаний період сплачено лише 298 297,91 грн, сума заборгованості становить 85 268,89 грн, що підтверджується матеріалами справи та відповідачем належними доказами не спростовано.
Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права знайшли своє підтвердження, оскільки місцевий господарський суд безпідставно змінив порядок визначення орендної плати, фактично вийшовши за межі умов договору та рішень органу місцевого самоврядування, чим порушив принцип свободи договору та вимоги земельного і податкового законодавства.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.
Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов помилкових висновків щодо правової природи обов`язку зі сплати орендної плати та безпідставно застосував іншу ставку орендної плати всупереч умовам чинного договору оренди землі і рішенню органу місцевого самоврядування, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Запорізької області у справі №908/3560/25 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з Приватного підприємства «Компанія «Надежда» заборгованості з орендної плати у розмірі 85 268,89 грн.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача щодо сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Запорізької міської ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2025 у справі №908/3560/25 - задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.01.2025 у справі №908/3560/25 - скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Надежда» (код ЄДРПОУ 22519085, адреса: вул. Незалежності, буд. 130, селище міського типу Машівка, Машівський р-н, Полтавська обл., 39400) на користь Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) заборгованість за договором оренди землі №041026101170 від 14.04.2010, за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 в розмірі 85 268, 89 грн (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят вісім грн 89 коп.) та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).
4. Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Надежда» (код ЄДРПОУ 22519085, адреса: вул. Незалежності, буд. 130, селище міського типу Машівка, Машівський р-н, Полтавська обл., 39400) на користь Запорізької міської ради (код ЄДРПОУ 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три грн 60 коп.).
5. Видачу наказів доручити Господарському суду Запорізької області.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги встановлено статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: С.В. Мартинюк

О.Ю. Соп`яненко