Справа № 525/617/26 
Провадження №3/525/201/2026  П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2026 селище Велика Багачка
Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Гайове Козельщинського району Полтавської області, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючу у декретній відпустці, 
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
у с т а н о в и л а : 
06.03.2026 громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній у період часу з 12.01.2026 по 06.05.2026 пропустив 55 із 75 навчальних днів. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась, обіцяла, що більше такого не повториться, повідомила, що кожного дня увечері син збирається йти до школи, а зранку прокидається і не йде. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №994430 від 06.05.2026 (а.с. 1), повідомленням Подільської гімназії Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області №01-17/20 від 06.05.2026 (а.с. 4), письмовими поясненнями гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданими у присутності матері (а.с. 6), поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні. 
Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 
Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні 27.09.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».
Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 
Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За нормою ст. 11 цього Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ст. 150 СК України).
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом. 
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами ( ст. 23 КУпАП). 
За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є вчинення адміністративного правопорушення вперше, щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом не встановлено. 
Ураховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винної, яка перебуває у декретній відпустці, на утриманні має дев`ять неповнолітніх дітей, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, те, що раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, суд вважає за необхідне застосувати відносно гр. ОСОБА_1 стягнення у виді попередження, з метою виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобіганню вчинення нових правопорушень у подальшому. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з гр. ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 23, 33, ч. 1 ст. 184, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, 
у х в а л и л а:
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти на неї стягнення у виді попередження. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання нею законної сили. 
Суддя Я.В. Прасол