Справа № 562/1288/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)

"03" червня 2026 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Ковалика Ю.А., при секретарі Камінник В.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додатково понесених витрат на дитину, 
В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2026 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання спільної дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 3000,00 гривень щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття.
В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24 липня 2014 року між нею та відповідачем зареєстрували шлюб, який рішенням суду від 01.02.2016 розірвано. Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28.06.2023 змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_6 1/4 частку доходів позивача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Донька ОСОБА_5 має автоімунне генетичне захворювання щитовидної залози, що потребує постійного лікування, регулярного медичного нагляду та придбання вартісних лікарських засобів, тому вона змушена звертатися до суду.
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2026 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
20.05.2026 до Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву про стягнення додаткових витрат на дитину, відповідно до якого відповідач позов визнає частково, вказуючи на те, що погоджується щодо стягнення з нього половини вартості понесених витрат на обстеження дочки та оплати вартості придбаних ліків, ОСОБА_4 згідний сплатити додаткові витрати у розмірі 2 568,50 грн.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, просила стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 2 568,50 грн., підтвердила факт перебування ОСОБА_4 в Чеській Республіці.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20 жовтня 2014 року.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 28.06.2023, змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , з твердої грошової суми розміром 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку, на аліменти розміром 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Вирішуючи даний спір, суд враховує, що, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).
Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.
В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
Так, позивачем надані медичні документи, згідно яких їхній спільній дочці відповідно до консультаційного висновку спеціаліста №134963460 від 22.04.2026, встановлено діагноз: Е06.3 – Аутоімунний тиреоїдит, субклінічний гіпотиреоз, Е55.9 – Дефіцит вітаміну D, не уточнений, рекомендації еутирокс 12.5 мкг до сніданку - постійно, йосен 150/90 після сніданку 3 міс., віт Д по 400 МО щодня – 3 міс., анантавакі кідс по 1 т 2 р/д – 1 міс, через 6-8 тижнів перездати кров на ТТГ, вТ4, в ТЗ. 
Відповідно до консультативного висновку від 16.04.2026 ОСОБА_7 , рекомендовано: гормони щитовидної залози, F831, FТ4, FТ3, АРО, АТБ, віт. Д3, Феретин НОМЕР_2 , 333, УЗД щитовидної залози.
Крім того, позивачем також надані квитанції на придбання рекомендованих ліків, квитанції про оплату медичних послуг та аналізів, що становить 6 365,68 грн. на місяць.
Таким чином, з огляду на викладене та, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_8 , суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують, що дитина потребує постійного лікування і догляду, та, відповідно, значних матеріальних витрат.
Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2009 року № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
У даному випадку, враховуючи, що ОСОБА_4 є здоровою, працездатною особою, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої ОСОБА_5 , повинен оплачувати частину додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, а саме захворюваннями дитини.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 331 грн. 20 коп. 
Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання спільної дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 27 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп. отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПУО): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 05 червня 2026 року.

Суддя: Ю.А. Ковалик