ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2026 Справа № 917/820/26 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Комунального підприємства "Комунсервіс" (адреса: Полтавська область, Лубенський район, місто Хорол, вул. Шевченка, 33а, 37800, ЄДРПОУ 32429709)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (адреса: 36014, м. Полтава, вул. Панянка, буд. 65, ЄДРПОУ 42223804)
про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів за постачання електричної енергії в сумі 12 110,82 грн.
Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.
Суть справи: Розглядається позовна заява Комунального підприємства «Комунсервіс» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (відповідач) про стягнення 12 110,82 грн безпідставно отриманих грошових коштів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що, за наслідками процедури закупівлі без застосування відкритих торгів, між сторонами по справі було укладено договір №22600011/2024/І від 26.07.2024 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі – Договір). Відповідно до умов Договору відповідачем поставлено, а позивачем спожито протягом вересня-грудня 2024 року 9752,449 кВТ/год електроенергії на суму 82 889,18 грн (з урахуванням ціни 8,49932 грн за 1 кВт/год, що була зазначена в Комерційній пропозиції №9-УП до Договору), а сплачено відповідачу 95 000,00 грн, що на 12 110,82 грн більше, ніж вартість електроенергії, визначена відповідно до умов Договору.
Позивач посилається, зокрема, на те, що правові підстави для отримання зазначених коштів відповідачем відсутні, оскільки зміна ціни електроенергії не була оформлена належним чином; публічний договір не надає права змінювати істотні умови в односторонньому порядку; відсутність додаткової угоди виключає можливість застосування нової ціни; оплата рахунків не свідчить про згоду на зміну умов договору.
Позивач вважає, що зміна ціни на електроенергію, що поставлялась за Договором, відбулася з порушенням вимог пункту 2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», про що зазначено в Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Комунсервіс» від 25.04.2025 №201605-28/10, який складений Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області.
Позивач також зазначає, що розміщення інформації про зміну ціни на веб-сайті постачальника є лише способом інформування споживачів та не є належною формою внесення змін до договору, тому вважає, що відповідач отримав кошти понад встановлену договором ціну без належної правової підстави, у зв`язку з чим, на його думку, такі кошти підлягають поверненню як безпідставно набуті відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу (далі – ЦК) України.
Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на наступні обставини:
- предметом Договору є постачання електричної енергії Споживачу на умовах універсальної послуги;
- тариф на універсальну послугу є державним регульованим тарифом, всі складові вартості електричної енергії, що поставляється за універсальною послугою, підлягають державному регулюванню;
- ціни на електричну енергію на умовах на універсальної послуги для малих непобутових споживачів розраховуються за відповідною формулою, визначеною у Постанові НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177 «Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги» із змінами і доповненнями, внесеними Постановою НКРЕКП від 05.07.2022 № 670;
- згідно умов Договору (п. п. 5.6, 5.7) Споживач (позивач) повідомлявся про зміну ціни на електричну енергію шляхом публікування Постачальником не пізніше ніж за 20 днів до дати застосування нової ціни на власному офіційному веб-сайті відповідної інформації, а також зазначав її у рахунках на оплату спожитої електричної енергії;
- умовами Договору не передбачено необхідності укладення додаткових угод щодо зміни ціни на електричну енергію;
- позивачем без зауважень підписано акти-купівлі продажу електроенергії за відповідний період;
- застосування положення пункту 2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» при зміні ціни на електричну енергію, що поставлялась за Договором, є помилковим;
- акт ревізії №201605-28/10 від 25.04.2025, складений за наслідками проведення перевірки фінансово-господарської діяльності позивача, сам по собі не визначений законодавством як безумовний доказ порушення п.2 ч.5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі», та не може бути підставою для повернення відповідачем коштів, сплачених позивачем по Договору.
Позивач у відповіді на відзив заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що відповідач не надав суду жодної додаткової угоди, якою були б належним чином внесені зміни до істотних умов договору про закупівлю; відповідачем не надано жодного документа, який би підтверджував погодження позивачем нової ціни електричної енергії у встановленому законом порядку; зміна істотних умов договору про закупівлю повинна бути належним чином оформлена та погоджена сторонами відповідно до вимог законодавства.
Позивач також вказує, що, на його думку, відповідач у відзиві фактично ототожнює порядок формування ціни на універсальну послугу відповідно до методики НКРЕКП із правом односторонньої зміни істотних умов договору про закупівлю.
Також позивач звертає увагу, що підписання актів або здійснення оплати не свідчать про належне погодження зміни істотних умов договору про закупівлю у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі».
Процесуальні дії суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2026 для розгляду даної справи визначено суддю Пушка І.І.
Згідно з ухвалою від 29.04.2026 суд залишив позовну заяву без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків.
29.04.2025 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків (вх. № 5768, 5780).
Ухвалою від 30.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням малозначності цієї справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень – до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.
Суд належним чином виконав обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про розгляд справи шляхом надіслання ухвали від 30.04.2026 в електронній формі до Електронних кабінетів сторін та оприлюднення в Державному реєстрі судових рішень.
15.05.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6646).
19.05.2026 суд отримав відповідь на відзив (вх. № 6829).
Інших заяв чи клопотань від сторін не надходило.
У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
На виконання пункту 13 розділу ХVІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04. № 2019-VIII АТ«ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» відокремило зі свого складу постачальника електричної енергії ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», яке згідно виданої ліцензії на підставі постанови НКРЕКП № 575 від 26.06.2018 з 01.01.2019 здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до додатку № 3 постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268, ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (відповідач) виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області.
За результатами закупівлі, укладеної без використання електронної системи закупівель (ідентифікатор закупівлі UA-2024-07-26-002451-а), між Комунальним підприємством «Комунсервіс» (позивач, Споживач) та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (відповідач, Постачальник) було укладено договір №22600011/2024/І від 26.07.2024 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (Договір, а.с.26-31), про що складено звіт про закупівлю за ціною договору 95 000 грн (а.с.41).
Відповідно до п. 1.1 Договору, цей Договір про постачання електричної постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг (далі – Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.
Очікувані обсяги постачання електричної енергії з 01.07.2024 по 31.12.2024 визначені в п.2.1. Договору - 11 177 кВТ/год; сума Договору становить 95 000,00 грн (п.2.3 Договору). 
В п.3.2 Договору зазначено, що ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг визначаються у встановленому законодавством порядку.
П.5.1 Договору передбачено, що Постачальник формує ціну на універсальну послугу відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором або за цінами, встановленими органами державної або виконавчої влади згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. У разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення), про що зазначається у повідомленні: 
1) достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/ неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня цього повідомлення; 
2) зміненим на запропонованих електропостачальником умовах - якщо споживач не надав електропостачальнику письмову заяву про незгоду/ неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня цього повідомлення.
Спосіб визначення ціни за електричну енергію визначається в комерційній пропозиції Постачальника (п.5.2 Договору).
Відповідно до п.2 заяви-приєднання (Додаток 1 до Договору, а.с.32), Споживачем обрана комерційна пропозиція 9-УП.
Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п.5.2. Договору). 
В Комерційній пропозиції №9-УП (Додаток №2 Договору, а.с.35) зазначено, що ціна на універсальну послугу з 1 липня 2024 року розрахована відповідно до Постанові НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177 «Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги» із змінами і доповненнями, внесеними Постановою НКРЕКП від 05.07.2022 № 670, та становить 8,49932 грн з ПДВ за 1 кВТ/год.
Ціна на електричну енергію визначається Постачальником з дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором або встановленої органами державної або виконавчої влади (п. 5.3 Договору). 
Збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг (п. 5.4. Договору). 
Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ та інших нормативно-правових актів. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, сформована Постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, а також встановлена органами державної або виконавчої влади, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію (п. 5.5 Договору).
Інформація про ціну (тариф) на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування, а у випадках передбачених п.5.5 Договору - застосовуються з дати введення її в дію (п. 5.6 Договору).
Також додатком № 2 до Договору «Комерційна пропозиція № 9-УП» визначено, що інформування Споживача, з яким укладено Договір, про зміни в умовах Договору, про закінчення терміну дії, зміну тарифів, суми до сплати по рахунках, виставлених згідно з умовами Договору, строки їх оплати, надсилання попередження про відключення за заборгованість, іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин Сторін або може бути корисною для Споживача, може здійснюватися шляхом направлення відповідної інформації: - на офіційному сайті Постачальника https://www.energo.pl.ua;
- через особистий кабінет Споживача; 
- засобами електронного зв`язку на електронну адресу вказану у заяві-приєднання до умов договору; 
- СМС-повідомленням на номер, зазначений у заяві-приєднання до умов договору; 
- в центрах обслуговування споживачів; тощо.
Відповідачем в строк, визначений п. 5.6 Договору, було опубліковано на власному веб-сайті (за посиланням: https://www.energo.pl.ua/) інформацію про діючу ціну універсальної послуги на електричну енергію на відповідний розрахунковий період (серпень-грудень 2024 року), у формі повідомлень та виставлених публічних комерційних пропозицій № 9–УП в оновлених редакціях із зазначенням розрахованих тарифів.
Відповідно до інформації про ціни на електричну енергію, що діяли протягом серпня - грудня 2024 року для споживачів універсальної послуги, розподіл електричної енергії для яких здійснюється мережами АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» для 2 класу напруги, оприлюдненої на веб-сайті (за посиланням: https://www.energo.pl.ua/), вказані ціни становили : 
з 1 серпня 2024 року - 9 842,63 грн. з ПДВ (8 202,19 грн. без ПДВ);
з 1 вересня 2024 року - 10 753,03 грн. з ПДВ (8 960,86 грн. без ПДВ); 
з 1 жовтня 2024 року - 9 959,26 грн. з ПДВ (8 299,38 грн. без ПДВ);
з 1 листопада 2024 року - 9 556,57 грн. з ПДВ (7 963,81 грн. без ПДВ); 
з 1 грудня 2024 року - 9 728,92 грн. з ПДВ (8 107,43 грн. без ПДВ).
Роздруківки повідомлень з веб-сайту та публічних комерційних пропозицій № 9 –УП щодо цін на універсальні послуги, що діяли протягом серпня - грудня 2024 року додані відповідачем до відзиву.
Відповідно до акту купівлі-продажу електричної послуги за серпень від 25.09.2024 (а.с.11), КП «Комунсервіс» було спожито 269,449 кВТ/ год за ціною 9,84263 грн/кВТ*год з ПДВ на суму 2 652,58 грн, яка сплачена позивачем відповідно до платіжної інструкції №428 від 26.09.2024.
Відповідно до акту купівлі-продажу електричної послуги за вересень від 16.10.2024 (а.с.12), КП «Комунсервіс» було спожито 373 кВТ/год за ціною 10,75303 грн/кВТ*год з ПДВ на суму 4 010,88 грн, яка сплачена позивачем відповідно до платіжної інструкції №453 від 21.10.2024.
Відповідно до акту купівлі-продажу електричної послуги за жовтень від 19.11.2024 (а.с.13), КП «Комунсервіс» було спожито 172 кВТ/год за ціною 9,95926 грн/кВТ*год з ПДВ на суму 1 712,99 грн, яка сплачена позивачем відповідно до платіжної інструкції №501 від 27.11.2024. 
Відповідно до акту купівлі-продажу електричної послуги за листопад 16.12.2024 (а.с.14), КП «Комунсервіс» було спожито 1931 кВТ/год за ціною 9,55657 грн/кВТ*год з ПДВ на суму 18 453,74 грн, яка сплачена позивачем відповідно до платіжної інструкції №540 від 19.12.2024.
Відповідно до акту купівлі-продажу електричної послуги за грудень від 24.12.2024 (а.с.10), КП «Комунсервіс» було спожито 7007 кВТ/год за ціною 9,72892 грн/кВТ*год з ПДВ на суму 68 169,81 грн, яка сплачена позивачем відповідно до платіжної інструкції №556 від 25.12.2024.
Загалом, в серпні-грудні 2024 відповідачем було поставлено, а позивачем спожито 9752,449 кВТ/год електроенергії на суму 95 000,00 грн, вартість якої була сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується виписками з рахунку позивача у Державному казначействі України (а.с.16-21).
Під час розгляду по суті заявлених позовних вимог судом приймається до уваги наступне.
За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 1 стаття 714 ЦК України).
Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються також Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу.
Спірні правовідносини виникли в зв`язку з виконанням договору про постачання електричної енергії відповідачем як постачальником універсальних послуг позивачу як малому непобутовому споживачу.
Згідно п. 93 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.
Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії.
Малий непобутовий споживач - споживач, який не є побутовим споживачем і купує електричну енергію для власного споживання, електроустановки якого приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 50 кВт (п.42 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що формуються ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включають, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг. Постачальник універсальних послуг оприлюднює ціни на універсальні послуги не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування. Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам постачальник універсальних послуг здійснює купівлю-продаж електричної енергії на ринку електричної енергії за вільними цінами. Методика (порядок) розрахунку ціни електричної енергії, що застосовується постачальником універсальних послуг при формуванні цін на універсальні послуги, затверджується Регулятором. 
Відповідно до визначення, наведеного в п.155 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП)
Постановою НКРЕКП від 05.10.2018 р. № 1177 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було затверджено Порядок формування цін на універсальні послуги (далі - Порядок формування цін на універсальні послуги), відповідно до п.1.6 якого постачальник універсальних послуг формує ціни на універсальні послуги на розрахунковий місяць і оприлюднює їх та їх складові на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет та на своїх інформаційних стендах у центрах обслуговування споживачів не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування.
Відповідно до п.2.2 Порядку формування цін на універсальні послуги, ціна на універсальні послуги для малих непобутових споживачів (споживачів 1-ї групи), приєднаних до електричних мереж на території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу, розраховується за формулою, наведеною у вказаному пункті.
Частиною першою ст.632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до п.п.5 п.3.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, істотною умовою договору про постачання електричної енергії є ціна та/або порядок її розрахунку.
Таким чином, діючим законодавством прямо передбачено можливість погодження сторонами договору про постачання електричної енергії ціни на електроенергію не шляхом визначення фіксованої величини, а шляхом визначення порядку її розрахунку.
Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про ціни та ціноутворення» від 21 червня 2012 року № 5007-VI, суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни.
Державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ч.1 ст.13 Закону України «Про ціни та ціноутворення»).
З урахуванням змісту норм зазначених вище нормативно-правових актів, суд констатує, що ціна на універсальну послугу з постачання електроенергії за Договором не є вільною, оскільки вона не може бути встановлена за погодженням сторін.
За висновком суду, ціна на універсальну послугу з постачання електроенергії відповідачем є державною регульованою ціною, оскільки вона обраховується за методикою та визначається за формулою, які затверджуються Регулятором, відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
Про зазначене свідчить також зміст п.3.2 Договору та Комерційної пропозиції №9-УП, яка є Додатком №2 Договору, в якій прямо передбачено, що ціна на універсальну послугу розрахована відповідно до Постанові НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177 «Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги» із змінами і доповненнями, внесеними Постановою НКРЕКП від 05.07.2022 № 670.
При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що визначена в Комерційній пропозиції №9-УП ціна на універсальну послугу в розмірі 8,49932 грн з ПДВ за 1 кВТ/год повинна застосовуватися до обсягів електроенергії, спожитих за Договором в серпні-грудні 2024 року, оскільки у вказаній Комерційній пропозиції чітко вказано, що це ціна, яка є чинною з 1 липня 2024 року. 
В той же час, суд звертає увагу, що за змістом пунктів 1.3, 1.6 Порядку формування цін на універсальні послуги, ціна на універсальну послугу визначається за кожний розрахунковий місяць, який дорівнює календарному місяцю, отже, вона не є фіксованою ціною, а є ціною, яка визначається щомісячно за певною методикою та формулою, затвердженими органом державної виконавчої влади (НКРЕКП), тобто є державною регульованою ціною.
Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч.2 ст.632 ЦК України).
Як було встановлено судом, сторони погодили в п.5.1 Договору порядок зміни ціни, а саме шляхом застосування методики (порядку), затвердженої Регулятором (НКРЕКП), та шляхом здійснення Постачальником (відповідачем) повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни.
Пунктом п.5.6 Договору та змістом розділу «Інші умови» Комерційної пропозиції №9-УП, яка є Додатком №2 Договору, передбачено, що відповідне повідомлення може здійснюватися шляхом направлення відповідної інформації на офіційному сайті Постачальника https://www.energo.pl.ua, що було фактично здійснено відповідачем.
Позивач не посилається в обґрунтування позовних вимог на порушення відповідачем строків оприлюднення відповідної інформації про зміну ціни на універсальну послугу, яка надавалась за Договором у серпні-грудні 2024, так само як не посилається на те, що відповідна ціна була визначена відповідачем не у відповідності до формули, визначеної Регулятором в п.2.2 Порядку.
Згідно з п.5.5 Договору, ціна на електричну енергію, сформована Постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, а також встановлена органами державної або виконавчої влади, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію. 
В п.5.1 Договору також прямо передбачено, що договір вважається зміненим на запропонованих електропостачальником умовах із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення), якщо споживач не надав електропостачальнику письмову заяву про незгоду/ неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня цього повідомлення.
Суд звертає увагу, що зміст п.5.1 Договору щодо порядку зміни Договору фактично відтворює зміст норми, викладеної в пункті 3.2.4 глави 3.2 розділу III ПРРЕЕ.
Позивач не надав доказів повідомлення відповідача про незгоду/неприйняття змін запропонованої ціни на універсальну послугу, яка надавалася за Договором в серпні-грудні 2024, а також не надав доказів дострокового розірвання Договору з ініціативи Споживача в порядку, визначеному п.5.1 Договору.
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст.654 ЦК України).
Зміна ціни на постачання електричної енергії відповідачем як постачальником універсальних послуг у спірному періоді (серпень-грудень 2024) відбулася у відповідності до умов Договору (а саме, п.п.5.1, 5.5, 5.6), а також у відповідності до вимог діючого законодавства (Закону України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, Порядку формування цін на універсальні послуги).
Враховуючи викладене, судом відхиляються як необґрунтовані доводи позивача про те, що розміщення інформації про зміну ціни на веб-сайті постачальника є лише способом інформування споживачів та не є належною формою внесення змін до договору, оскільки таке твердження суперечить як змісту Договору, так і зазначеним вище нормативним актам.
З тих же самих підстав судом відхиляються доводи позивача про те, що відсутність додаткових угод до Договору виключає можливість застосування нової ціни, оскільки ціна на універсальну послугу за Договором була погоджена сторонами не в фіксованому розмірі, а шляхом посилання на необхідність її обрахування відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором (НКРЕКП) (п.п.5.2,5.3,5.5 Договору), а також сторонами в Договорі було узгоджено порядок зміни ціни без укладення додаткових угод (п.5.1 Договору).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.236 ГПК України).
Відповідно до правової позиції, викладеної в п.п.6.15, 6.21 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2025 у справі № 914/619/24, у разі, якщо умови договору про закупівлю вже передбачають погоджений сторонами порядок перегляду ціни на електроенергію (формульний розрахунок), зміна ціни в залежності від щомісячної зміни певної складової відповідної формули не потребує внесення змін до договору, оскільки саме такий порядок розрахунків (формульний) погоджений сторонами.
При цьому, суд звертає увагу, що наведені позивачем в позовній заяві постанови Верховного Суду не релевантні фактичним обставинам справи, оскільки виносились у спорах, що не пов`язані з виконанням договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та зміною ціни на такі послуги.
З урахуванням викладеного, судом також відхиляються доводи позивача про те, що зміна ціни на електроенергію, що поставлялась за Договором, відбулася з порушенням вимог пункту 2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Суд звертає увагу, що зазначена вище норма Закону України «Про публічні закупівлі» передбачає підстави для зміни сторонами ціни як істотної умови договору про закупівлю у випадках, коли така ціна визначалася за згодою сторін, та не визначає, що зміною умов договору про закупівлю є зміна складових ціни, яка є державною регульованою ціною та яка визначається за певною формулою чи методикою, затвердженою компетентним державним органом, у випадку, коли в договорі про закупівлю сторонами погоджено застосування саме такої методики (порядку).
Також суд звертає увагу, що загальний розмір коштів, сплачений позивачем відповідно до Договору, склав 95 000 грн, що не перевищує суму Договору, визначену в п.2.3 Договору та у звіті про закупівлю.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто, договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або її не було взагалі. Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов (відповідна правова позиція викладена в п.83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.09.2024 по справі № 201/9127/21).
Судом встановлено, що позивачем здійснено оплату за спожиту електроенергію за цінами, які були визначені відповідно до умов Договору та діючого законодавства України, тому доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача 12 110,82 грн як безпідставно отриманих грошових коштів відхиляються судом як необґрунтовані.
Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням обставин, встановлених судом, позовні вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Пушко І.І.