ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 604/1644/24	Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б. 	
Провадження № 22-ц/817/837/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Храпак Н. М., 
секретар - Гичко К.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Гачака Івана Осиповича на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2026 року, постановлену суддею Сташків Н.Б. у цивільній справі №604/1644/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року.
Заяву обґрунтовано тим, що вказаним рішенням з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто 24 888,51 грн заборгованості та 2 394,15 грн судового збору. 
На підставі виконавчого листа, виданого 11 серпня 2025 року, приватним виконавцем 16 вересня 2025 року відкрито виконавче провадження, у межах якого з нього було стягнуто кошти на загальну суму 31 210,92 грн.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року рішення суду першої інстанції змінено, зокрема зменшено розмір заборгованості за кредитним договором №100885747 від 27 листопада 2021 року з 21 687,50 грн до 6 687,50 грн, а судовий збір — з 2 394,15 грн до 951,39 грн.
Вважаючи, що після зміни рішення апеляційним судом з нього надмірно стягнуто 23 572,03 грн, просив у порядку повороту виконання стягнути зазначену суму з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на його користь.
Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2026 року заяву задоволено частково.
Допущено поворот виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 8 липня 2025 по справі № 604/1644/24 за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Постановлено стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення суду безпідставно набуті грошові кошти в сумі 1442,76 грн.
В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гачак І.О. просить ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2026 року скасувати та та ухвалити нове судове рішення, яким у порядку повороту виконання стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 23 572,03 грн безпідставно стягнутих коштів, а також судові витрати. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив заяву лише частково та не врахував, що до заяви про поворот виконання рішення були долучені докази списання з рахунку ОСОБА_1 коштів 16 вересня 2025 року — 2 933,56 грн, 3 821,11 грн та 24 456,25 грн, а також постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів і майна та закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду. 
Також зазначає, що загальна сума коштів, стягнутих у виконавчому провадженні, становить 31 210,92 грн, що на 23 572,03 грн перевищує суму, яка підлягала стягненню після зміни рішення суду першої інстанції постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ “Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду — без змін. Вказує, що поворот виконання рішення можливий лише в тій частині, в якій судове рішення скасовано або змінено, а правова підстава для стягнення коштів відпала. Оскільки постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року позов залишено частково задоволеним, ОСОБА_1 не має права на повернення всієї суми, яка, за його твердженням, була стягнута у виконавчому провадженні.
Надані ОСОБА_1 документи не підтверджують фактичного стягнення з нього 31 210,92 грн саме на виконання рішення суду у справі №604/1644/24 та перерахування цієї суми на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Зокрема, документи про арешт коштів не є доказами їх фактичного стягнення, оскільки арешт коштів і звернення стягнення на кошти не є тотожними діями.
Єдиними належними доказами фактичного виконання рішення є постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні №79117565, яке стосувалося стягнення судового збору в сумі 2 394,15 грн.
Судове засідання просить проводити без участі представника ТОВ “ФК “ЄАПБ”. 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Гачак І.О. подав заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника, апеляційну скаргу підтримують та просять її задовольнити. 
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Обставини справи.
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №100885747 від 27 листопада 2021 року в розмірі 21 687,50 грн та за кредитним договором №0983837063 від 02 жовтня 2021 року в розмірі 3 201,01 грн, а також судовий збір у розмірі 2 394,15 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №12843-10/2021 від 17 жовтня 2021 року відмовлено.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено, зменшено суму заборгованості за кредитним договором №100885747 від 27 листопада 2021 року, яка підлягає стягненню зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з 21 687,50 грн до 6 687,50 грн. Також зменшено розмір судового збору, стягнутого зі ОСОБА_1 за розгляд справи в суді першої інстанції, з 2 394,15 грн до 951,39 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
11 серпня 2025 року Підволочиським районним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №604/1644/24, а 16 вересня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. відкрито виконавче провадження №79117565 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору в сумі 2 394,15 грн. Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення 2 933,56 грн.
Постановою приватного виконавця від 08 листопада 2025 року виконавче провадження №79117565 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа. У постанові зазначено, що заборгованість за виконавчим документом сплачена боржником повністю, основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження також сплачені в повному розмірі.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 визначено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Відповідно до ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.
Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення.
Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.
В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.
Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.
У цій справі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року не було скасоване повністю, а змінене постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року в частині розміру заборгованості за кредитним договором №100885747 від 27 листопада 2021 року та розміру судового збору, стягнутого за розгляд справи в суді першої інстанції.
При цьому, після апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишилося чинним у частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №100885747 від 27 листопада 2021 року - в розмірі 6 687,50 грн, за кредитним договором №0983837063 від 02 жовтня 2021 року - в розмірі 3 201,01 грн, а також щодо судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 951,39 грн.
Отже, поворот виконання рішення у цій справі міг бути допущений лише в тій частині, в якій правова підстава для стягнення коштів відпала внаслідок зміни рішення судом апеляційної інстанції, та лише за умови належного підтвердження фактичного списання відповідних коштів з боржника і їх стягнення на користь стягувача.
З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. відкрито виконавче провадження №79117565 з виконання виконавчого листа №604/1644/24, виданого 11 серпня 2025 року Підволочиським районним судом Тернопільської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судового збору в сумі 2 394,15 грн. Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.
Постановою приватного виконавця від 8 листопада 2025 року виконавче провадження №79117565 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа. У цій постанові зазначено, що заборгованість за виконавчим документом сплачено боржником повністю, залишок нестягненої суми за виконавчим документом становить 0 грн.
Оскільки постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року розмір судового збору, стягнутого зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за розгляд справи в суді першої інстанції, зменшено з 2 394,15 грн до 951,39 грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повороту виконання рішення в частині різниці між фактично стягнутим та належним до стягнення судовим збором, тобто в сумі 1 442,76 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що в порядку повороту виконання рішення необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 23 572,03 грн, колегія суддів вважає необґрунтованими.
На підтвердження заявленої суми ОСОБА_1 посилався на списання з його рахунку 16 вересня 2025 року коштів у розмірі 2 933,56 грн, 3 821,11 грн та 24 456,25 грн. Разом з тим, долучені до заяви докази не підтверджують у належний спосіб, що всі зазначені суми були списані саме на виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2025 року у справі №604/1644/24 та перераховані на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» як стягувача.
Надані заявником документи у частині суми 2 933,56 грн узгоджуються з матеріалами виконавчого провадження №79117565, відкритого щодо стягнення судового збору в сумі 2 394,15 грн, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. Саме в цій частині суд першої інстанції встановив фактичне виконання виконавчого документа та правильно допустив поворот виконання в межах надмірно стягнутого судового збору.
Водночас щодо сум 3 821,11 грн та 24 456,25 грн матеріали справи не містять належних доказів, передбачених частиною шостою статті 444 ЦПК України, які б підтверджували списання цих коштів установою банку саме на виконання відповідного судового рішення та їх отримання позивачем. 
Самі по собі відомості про наявність відкритого виконавчого провадження, суму до сплати, накладення арешту на кошти чи відображення певних сум в електронних сервісах не є достатнім доказом фактичного стягнення цих коштів у розумінні статті 444 ЦПК України.
Крім цього, при визначенні розміру коштів, які можуть бути повернуті в порядку повороту виконання, не підлягають врахуванню основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, оскільки такі суми не є коштами, стягнутими на користь позивача за судовим рішенням, а справляються у межах виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів також враховує, що після апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишилося чинним у частині стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0983837063 від 02 жовтня 2021 року в розмірі 3 201,01 грн. Тому ця сума не може вважатися безпідставно стягнутою та не підлягає поверненню в порядку повороту виконання рішення.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що належними та допустимими доказами підтверджено лише виконання рішення в частині стягнення судового збору в розмірі 2 394,15 грн, який після зміни рішення апеляційним судом підлягав стягненню лише в сумі 951,39 грн. Відтак, висновок суду першої інстанції про часткове задоволення заяви та стягнення з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 1 442,76 грн є законним і обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, однак не спростовують правильності висновку про відсутність належного документального підтвердження фактичного стягнення з боржника на користь позивача всієї заявленої до повернення суми.
З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2026 року та задоволення заяви про поворот виконання рішення в більшому розмірі колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Гачака Івана Осиповича — залишити без задоволення.
Ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2026 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 25 червня 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Гірський Б.О.

Храпак Н.М.