печерський районний суд міста києва

Справа № 757/59422/23-ц 
пр. 2-1963/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Вовк С. В.,
при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку позовного (спрощеного) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки за договором поруки №033/07/02/03 від 08 серпня 2007 року,-
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування позову вказує, що 08.08.2007 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ»,, правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», та ОСОБА_2 було укладеного договір № 033/07-ФЛ/03 за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 79 708 доларів США строком повернення до 05.08.2022 р. зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення кредитного зобов`язання, 08.08.2007 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 033/07/02/03, за яким поручитель зобов`язується відповідати за виконання зобов`язання ОСОБА_2 по кредитному договору № 033/07-ФЛ/03 від 08.08.2007 р.14.05.2008 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», було укладено додаткову угоду № 13 до Кредитного договору № 033/07-ФЛ/03 від 08.08.2007 р., в якій зазначено, що Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платіжності Кредитні ресурси в сумі 79 708 доларів США за сплатою 16 % річних, на яку Позивач згоди не давала як Поручитель. Зазначені зміни призвели до збільшення обсягу відповідальності Поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання, тому порука підлягає визнанню судом припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України. Позивач просить суд визнати поруку, що виникла на підставі Договору поруки № 033/07/02/03 від 08.08.2007 р. укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», такою, що припинена.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03.01.2024 р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розгляду справу в заочному порядку не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, відзив на позов не подав.
Третя особа в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином, пояснень по справі не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 08.08.2007 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ»,, правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», та ОСОБА_2 було укладеного договір № 033/07-ФЛ/03 за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 79 708 доларів США строком повернення до 05.08.2022 р. зі сплатою 15 % річних за користування кредитом. 
З метою забезпечення кредитного зобов`язання, 08.08.2007 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 033/07/02/03, за яким поручитель зобов`язується відповідати за виконання зобов`язання ОСОБА_2 по кредитному договору № 033/07-ФЛ/03 від 08.08.2007 р.
14.05.2008 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», було укладено додаткову угоду № 13 до Кредитного договору № 033/07-ФЛ/03 від 08.08.2007 р., в якій зазначено, що Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платіжності Кредитні ресурси в сумі 79 708 доларів США за сплатою 16 % річних, на яку Позивач згоди не давала як Поручитель. Зазначені зміни призвели до збільшення обсягу відповідальності Поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання, тому порука підлягає визнанню судом припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.
Позивач просить суд визнати поруку, що виникла на підставі Договору поруки № 033/07/02/03 від 08.08.2007 р. укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», такою, що припинена.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.
За змістом ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Пунктом 5.1 договору поруки № 033/07/02/03 від 08.08.2007 р., укладеного між ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , сторонами погоджено, що Порука припиняється із припиненням зобов`язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за Кредитним договором заявив вимоги до Поручителя.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просила визнати припиненим договір поруки, оскільки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», не пред`явив вимог до Поручителя протягом 6 місяців з дня настання строку виконання кредитного зобов`язання, починаючи з 05.08.2022 р. до 05.02.20023 р., тому позивач просить визнати припиненим договір поруки, вважаючи, що порука припинилася згідно з частиною 4 статті 559 ЦК України.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частини 1 та 2 статті 509 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (с. 202 ЦК України).
Частиною 1 статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справ та обов`язків.
Поняття правочину, різновидом якого є договір, і поняття правовідносин, різновидом яких є зобов`язання, нетотожні: правочином є дії, спрямовані на створення юридичних наслідків, а правовідносини - це ур, за яким в силу преегульовані суспільні відносини, змістом яких є права та обов`язки учасників цих відносин (суб`єктів правовідносин). Договірні правовідносини виникають на підставі договору. Останній є юридичним фактом (домовленістю, взаємопов`язаними діями), із яким пов`язане виникнення зобов`язання. Отже, виникнення правовідношення , зокрема зобов`язання, не є тотожним укладенням договору, а поняття «припинення правовідношення», як спосіб захисту цивільних прав, передбачений п.7 ч. 2 ст. 16 ЦК України) не є тотожними поняттю «припинення договору».
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина 1статті 553 ЦК України).
Підстави припинення поруки, закріплені у ст. 559 ЦК України.
За змістом ст. 598 ЦК України припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення за яким, в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і відповідний йому юридичний обов`язок перестають існувати.
Відповідно ч. 4 ст. 559 ЦК Українип порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель, хоча й пов`язаний із боржником певними зобов`язальними відносинами, є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).
При цьому, за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення.
Як беззаперечно встановлено судом першої інстанції та підтверджено доводами апеляційної скарги, договір про внесення змін та доповнень № 13 до кредитного договору № 033/07/02/03 від 08.08.2007 було укладено без погодження із позивачем.
Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, доповненням до кредитного договору № 033/07/02/03 від 08.08.2007 було змінено процентну ставку, а саме з 15 % на 16 %.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що такі зміни процентної ставки є збільшенням обсягу відповідальності поручителя у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором.
У зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентної ставки навіть за згодою кредитора і боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладання на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх обов`язків перед кредитором. Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя (постанова Верховного Суду України від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-97цс13; постанова Верховного Суду України у справі 6-1161 цс 15 від 21.10.2015 р.).
Якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стає результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання, однак як зазначено вище такі умови (домовленість) в договорі поруки відсутні.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки за договором поруки №033/07/02/03 від 08 серпня 2007 року - задовольнити.
Визнати припиненим Договір поруки укладений 08.08.2007 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого, є ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ», та ОСОБА_1 № 033/07/02/03, за яким поручитель зобов`язується відповідати за виконання зобов`язання ОСОБА_2 по кредитному договору № 033/07-ФЛ/03 від 08.08.2007 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ» (01032, м. Київ, Кловський узвіз, 7)
Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя С.В.Вовк