Справа №: 343/1026/26 
Провадження №: 3/343/225/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м. Долина
Долинський районний суд Івано – Франківської області в складі:
головуючого судді - Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, об`єднаний адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, працюючого слюсарем ПУ ГГУ, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130; ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисниці - адвокатки Кобилинець Т.В.,
ВСТАНОВИВ:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не виконав вимогу дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», що спричинило створення аварійної обстановки, а саме – примусило водія патрульного автомобіля поліції різко змінити напрямок руху. 
Правопорушення вчинені за таких обставин.
02 травня 2026 року, о 15.15 год., в м. Долина, по вул. Богдана Хмельницького, 256 Калуського району Івано – Франківської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Peugeot 306», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, порушення координації рухів та мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я – відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Цього ж дня, в той же час та на тому ж місці, водій ОСОБА_1 , керуючи зазначеним вище транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», що спричинило створення аварійної обстановки, а саме – примусило водія патрульного автомобіля поліції «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_3 , різко змінити напрямок руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.
ІІ. Пояснення учасників судового провадження:
у судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 130; ч. 5 ст. 122 КУпАП не визнав.
Захисниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатка Кобилинець Т.В. у судовому засіданні вказала, що долучений поліцейськими диск із відеозаписами із портативного відеореєстратора вже після судового засідання не є належним доказом. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено номер портативного відеореєстратора на який здійснювалась відеофіксація. Немає доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.
ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та оптичний диск з відеозаписами, покази свідків:
не зважаючи на не визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 130; ч. 5 ст. 122 КУпАП доведена доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655351 від 02.05.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 . Копію даного протоколу ОСОБА_1 отримав, що засвідчив власним підписом (а.с. 1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду водій ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Долинська БЛ» від 02.05.2026. Огляд в медичному закладі не проводився (а.с. 5);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №655395 від 02.05.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 . Копію даного протоколу ОСОБА_1 отримав, що засвідчив власним підписом (а.с. 19);
- оптичними дисками із відеозаписами (а.с. 13, 46), оглянувши які, суд встановив, як патрульний автомобіль поліції рухається по головній дорозі, а водій транспортного засобу «Peugeot 306», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не надаючи йому перевагу, виїжджає із другорядної дороги на головну, внаслідок чого водій патрульного автомобіля поліції повинен був різко змінити напрямок руху. Після зупинки даного транспортного засобу було встановлено, що таким керував водій ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім, поліцейською були виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме – запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився. Останньому декілька разів було роз`яснено його право пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Водій ОСОБА_1 пояснив, що їде з поминального обіду і не заперечив факт вживання ним алкогольних напоїв. Після цього, йому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складено адміністративні матеріали, ознайомлено з такими та вручено йому їх копії.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суду пояснили, що здійснюючи патрулювання, із другорядної дороги на головну, не надаючи їм перевагу в русі, виїхав транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 . Після його зупинки та спілкування з ним, в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився. Щодо останнього було складено адміністративні матеріали за: ч. 1 ст. 130; ч. 5 ст. 122 КУпАП.
ІV. Оцінка суду:
заслухавши учасників судового провадження, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Cуд вважає за необхідне звернути увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально - правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті для здійснення діяльності».
Визнання кримінально - правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.
Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на участь у судовому засіданні, право на захист своїх інтересів за допомогою професійного захисника, право на надання доказів та пояснень щодо висунутого обвинувачення, оскарження судових рішень.
Як зазначено в п 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із розділом 33 ПДР України, дорожній знак пріоритету 2.1 «Дати дорогу» зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП настає у разі вчинення порушень, передбачених частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Суд встановив, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не виконав вимогу дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», що спричинило створення аварійної обстановки, а саме – примусило водія патрульного автомобіля поліції різко змінити напрямок руху. 
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 130; ч. 5 ст. 122 КУпАП, надано, зокрема: протоколи про адміністративні правопорушення, акт огляду, направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, оптичні диски із відеозаписами, які є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.
Відповідно до абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
При цьому, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_4 визнається, не заперечується та такий підтверджений матеріалами справи.
Суд зазначає, що відеозапис є повним, який дозволяє послідовно відтворити події, вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини адміністративного правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку учасників подій.
Більше того, слід зазначити, що відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, а відтак є належним та допустимим доказом у даній справі та повністю доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, які йому ставляться у вину.
На переконання суду, водію ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх прав та інтересів, зокрема: прийняти рішення щодо згоди або відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я; ознайомитися зі змістом пред`явленого звинувачення, надати письмові пояснення та заперечення щодо висунутого звинувачення та дій працівників поліції; отримати копії протоколів про адміністративні правопорушення.
Суд звертає увагу і на те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Отже, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.
Проте, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.
Отже, враховуючи вищевказане, а також те, що будь - яких порушень при провадженні справи про адміністративне правопорушення з боку поліцейських при перегляді відеозапису судом не встановлено, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за вищевикладених обставин.
При цьому, доводи захисниці Кобилинець Т.В. про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить даних про номер портативного відеореєстратора яким здійснювалась відеофіксація процедури огляду, суд відхиляє, оскільки в протоколах про адміністративні правопорушення міститься номер технічного засобу відеофіксації (п. 10 протоколів) - 1113041960.
Більше того, ст. 256 КУпАП такі вимога при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не передбачені.
Окрім цього, суд виходить з того, що ніким не заперечується той факт, що події, які зафіксовані відеозаписами, відбувалися в дійсності. 
Безпідставними є і доводи про те, що поліцейськими неправомірно долучено диск із відеозаписами вже після судового засідання, оскільки КУпАП (ч. 2 ст. 266 КУпАП) зобов`язує матеріали відеозапису долучати до протоколу про адміністративне правопорушеня, без встановлення певних строків чи часових рамок.
Стороною захисту зверталась увага і на інші недоліки в справі, однак переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення п. 2.5. ПДР України - не наведено.
Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно квалiфiкувати за: ч. 1 ст. 130; ч. 5 ст. 122 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не виконав вимогу дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу», що спричинило створення аварійної обстановки, а саме – примусило водія патрульного автомобіля поліції різко змінити напрямок руху. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
Враховуючи характер та обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які за своїм характером є грубими суспільно небезпечними правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та які створюють підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху і можуть призвести до тяжких непоправних наслідків, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
V. Вирішення питання судового збору:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:
- ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;
- ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 (одну тисячу чотириста сорок п`ять) гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів