ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/133/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року (суддя Сагун А.В.) в справі № 340/133/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ) про:
визнання протиправною бездіяльності по винесенню постанови про встановлення розміру щомісячної страхової виплати з січня 2026 року в розмірі 77751,58 грн;
зобов`язання винести постанову, якою встановити розмір щомісячної страхової виплати з січня 2026 року в розмірі 77751,58 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції в порушенням норм процесуального права переклав на нього обов`язок доказування.
Також зауважує, що судові рішення додані до позову не для встановлення судового контролю за їх виконанням, як вважав суд першої інстанції, а з метою доведення підстав звільнення від доказування встановлених ними обставин (преюдиція) згідно з частиною 4 статті 78 КАС України, адже цими судовими рішеннями сформовано та неодноразово підтверджено право позивача на встановлення шляхом відповідного перерахунку розміру щомісячних страхових виплат.
Вважає неправильним застосування судом першої інстанції приписів статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в поточній редакції, тоді як до 01 січня 2015 року діяв інший порядок перерахунку страхових виплат, а також було відсутнє обмеження щодо максимального розміру щомісячних страхових виплат після проведеного перерахування.
Обмеження максимального розміру щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування з`явилися в Законі лише з 11 жовтня 2017 року в редакції Закону № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року, із застереженням про те, що визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.
На думку апелянта, відповідач зобов`язаний зробити перерахунок щомісячної страхової виплати з 01 березня 2017 року і винести відповідну постанову про призначення йому щомісячної страхової виплати в розмірі 77751,58 грн з 01 березня 2017 року. При цьому оскільки правопорушення відповідача є триваючим, вважає, що має право вимагати його припинення з будь-якого місяця, в даному випадку, з січня 2026 року.
Також зауважує, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція у визначенні розміру щомісячних страхових виплат, оскільки формула перерахунку встановлена законом і судовими рішеннями, що набрали законної сили (в тому числі, постановою Верховного Суду між цими ж сторонами від 11.12.2019), розмір щомісячної страхової виплати станом на 01 січня 2015 року встановлено ухвалою суду від 15.04.2025 у справі №340/6533/21, тому відповідач зобов`язаний, а не має право встановити правильний розмір щомісячних страхових виплат; винести відповідну постанову; виконати рішення судів, що набрали законної сили. 
У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку та отримує щомісячні страхові виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві згідно акту Н-1 від 17.04.2001, що стався 16.04.2001.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, 70 % втрати працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом від 16.04.2001.
Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111 (адміністративне провадження №К/9901/10501/18), зокрема:
- визнано протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015;
- зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №340/6533/21, що набрало законної сили 23.05.2024, ухвалено:
“Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ – 20632802; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неперерахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 січня 2015 р. щомісячних страхових виплат:
- обрахованих відповідно до постанови Верховного Суду у справі №2а-2684/11/1111 (з урахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати до 01 січня 2015 року),
- у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики відповідно до статті 29 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 23 вересня 1999 року №1105-XIV.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, починаючи з 01 січня 2015 року, провести перерахунок та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 відповідно до постанови Верховного Суду у справі №2а-2684/11/1111 (з підстав підвищення розміру мінімальної заробітної плати до 01 січня 2015 року) та у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики відповідно до статті 29 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, з коригуванням таких сум у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити”.
Згідно пояснень представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву розмір щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 розрахований з 01.03.2025 відповідно до норм ст. 31 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” від 23.09.1999 № 1105 (далі – Закон 1105), Порядку 24, Постанови 11 та Постанови 4-1, станом на 01.02.2026 склав: (1.228 х 1.275 х 1.367 х1.292 х 1.125 х 1.063 х1.000 х 1.102 х 1.176 х 1.149 х 1.079 х 1.236 х 2779.66 + 1281.92) х 1.200 х 1.050 х 1.110 = 27323.40 х 70 % = 19126.38 х 1.110 х 1.14 х 1.197 (але не більше чим 1500,00) х 1.0796 (але не більше чим 1500,00) х 1.115 (але не більше чим 1500,00) = 28702,52 грн.
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано обґрунтувань та доказів порушення позивачем вказаного порядку перерахунку щомісячних страхових виплат.
Також суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено належними доказами наявності встановленого законодавством України обов`язку відповідача винести постанову станом на січень 2026 року про встановлення розміру щомісячної страхової виплати позивачу з січня 2026 року в розмірі 77751,58 грн. 
Суд першої інстанції відхилив посилання позивача на неврахування відповідачем рішень судів, що набрали законної сили, вказавши, що КАС України встановлена інша процедура стосовно судового контролю за виконанням рішення суду, а саме в порядку статті 382, 383 КАС України, питання судового контролю за виконанням рішення суду не можуть становити самостійний предмет адміністративного позову.
Суд визнає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач щомісячних страхових виплат в ГУ ПФУ в Кіровоградській області внаслідок зареєстрованого страхового випадку трудового каліцтва.
З ОСОБА_1 06 січня 2001 року стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого відповідно до постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 19 липня 2004 року № 116-н/6 позивачу призначено щомісячну страхову виплату.
ОСОБА_1 відповідно до довідки МСЕК від 23 квітня 2013 року серії 10ААБ №515401 є особою з інвалідністю 2 групи безстроково.
Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111 частково задоволено позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправною бездіяльність відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015.
Зобов`язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №340/6533/21, яке набрало законної сили 23 травня 2024 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неперерахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 січня 2015 р. щомісячних страхових виплат:
- обрахованих відповідно до постанови Верховного Суду у справі №2а-2684/11/1111 (з урахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати до 01 січня 2015 року);
- у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, починаючи з 01 січня 2015 року, провести перерахунок та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 відповідно до постанови Верховного Суду у справі №2а-2684/11/1111 (з підстав підвищення розміру мінімальної заробітної плати до 01 січня 2015 року) та у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, з коригуванням таких сум у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
ГУ ПФУ в Кіровоградській області 31 травня 2024 здійснено перерахунок щомісячних страхових виплат, починаючи з 01.01.2015, прийнято постанову від 31.05.2024 № 1191680125-97 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду».
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі №340/6533/21, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року, зокрема, відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ в Кіровоградській області про виконання судового рішення, встановлений новий строк для подання звіту. 
Цими судовими рішеннями установлено, що щомісячна страхова виплата станом на 31.12.2014, що обрахована на виконання постанови Верховного Суду у справі №2а-2684/11/1111 повинна скласти 62905,81 грн. Відповідно весь «Розрахунок щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01.01.2015 відповідно до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі 340/6533/21» не вірний, оскільки виконаний без врахування постанови Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №2а-2684/11/1111.
ОСОБА_1 08 січня 2026 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області з питання проведення перерахунку страхових виплат з січня 2026 року, розмір якої, на думку позивача, має становити 77 751,58 грн.
ГУ ПФУ в Кіровоградській області листом від 06 лютого 2026 року №2795-490/Т-02/8-1100/26 повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку страхових виплат.
Спірним в цій справі є питання, чи допущено відповідачем протиправна бездіяльність у питанні перерахунку щомісячних страхових виплат, на які має право позивач.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV, застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.
Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.
Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.
Частиною чотирнадцятою статті 36 Закону № 1105-XIV установлено, що перерахування сум страхових виплат проводиться відповідно до частини другої статті 31 цього Закону. 
За положеннями частини першої статті 31 Закону № 1105-XIV перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться у разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім`ї померлого.
Згідно з частиною другою статті 31 Закону № 1105-XIV щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню щороку, з 1 березня, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Коефіцієнт перерахунку щомісячних страхових виплат відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
За наявності фінансових можливостей бюджету уповноваженого органу управління розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для здійснення перерахування, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення.
Розмір такого збільшення визначається у межах бюджету уповноваженого органу управління за рішенням Кабінету Міністрів України.
Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати не підлягає зменшенню.
Разом з тим, до 01 січня 2015 року діяла стаття 29 Закону №1105-XIV (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22 лютого 2001 року №2272-III), пунктом 3 частини першої якої передбачалось, що перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.
Частиною другою цієї ж статті у наведеній вище редакції було встановлено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. 
Законом України від 16 жовтня 2012 року №5462-VI до частини другої статті 29 внесені зміни, згідно із якими перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.
Як вказано вище, постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111 визнано протиправною бездіяльність відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015; зобов`язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Тобто наведеним судовим рішенням Верховного Суду зроблено висновок, що виходячи з встановленого законодавцем режиму правового регулювання спірних правовідносин, відповідач, у період до 01.01.2015 був зобов`язаний, у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, провадити перерахування сум щомісячних страхових виплат, відкоригованих у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». 
Після 01 січня 2015 року змінилось законодавче регулювання перерахунку щомісячних страхових виплат, а саме щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню щороку, з 1 березня, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Разом з тим, визначена раніше сума щомісячної страхової виплати не може бути зменшена.
Відповідно, після 01 січня 2015 року перерахунок суми щомісячної страхових виплат має здійснюватися шляхом збільшення на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, проте таке збільшення має застосовуватися до розміру страхових виплат, який був установлений позивачу станом на 01 січня 2015 року відповідно до постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111, який не може бути зменшений відповідно до імперативного припису закону.
Відтак, суд доходить до висновку про те, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у непроведенні позивачу перерахунку та виплаті позивачу щомісячних страхових виплат (у межах заявлених позовних вимог) з 01 січня 2026 року, розрахованих шляхом збільшення розміру страхових виплат, який був установлений позивачу станом на 01 січня 2015 року відповідно до постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Висновок суду першої інстанції, який слугував підставою для відмови у задоволенні позову, є неправильним, зробленим у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неправильне вирішення справи.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з того, що встановлення відповідачем розміру страхових виплат шляхом ухвалення рішення у формі постанови, про установлення розміру щомісячної страхової виплати з січня 2026 року в розмірі 77 751,58 грн відноситься до виключних повноважень відповідача, адже такому перерахунку має передувати аналіз та оцінка змісту відповідних документів, відповідно, такі повноваження є дискреційними. 
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки суд позбавлений компетенції на обчислення страхових виплат, суд з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України доходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату щомісячних страхових виплат з 01 січня 2026 року, розрахованих шляхом збільшення розміру страхових виплат, який був установлений позивачу станом на 01 січня 2015 року відповідно до постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову.
Суд відмовляє у задоволенні вимог апелянта про постановлення окремої ухвали щодо системного невиконання рішень суду органом державної влади
За положеннями частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. 
Суд за результатами розгляду цієї справи частково задовольнив позовні вимоги, визнав протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язав суб`єкта владних повноважень усунути порушення прав позивача, а постановлення окремої ухвали жодним чином не відновить порушене права позивача.
Також суд відмовляє у задоволенні вимоги апелянта про звернення стягнення з відповідача щомісячних страхових виплат у межах суми за один місяць (77 751,58 грн) до негайного виконання, адже судом не присуджено виплату страхових виплат, а зобов`язано перерахувати страхові виплати. 
Разом з тим, суд задовольняє вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом подання звіту про виконання судового рішення. 
Статтею 381-1 КАС України установлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Частиною п`ятою статті 382 КАС України передбачено, що за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.
Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Оскільки ця справа є справою з приводу перерахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, позивачем в позовній заяві заявлено про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Кіровоградській області подати до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення протягом одного м`ясця з дня отримання копії цієї постанови.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року в справі № 340/133/26 задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року в справі № 340/133/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Ухвалити у справі №340/133/26 нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку та виплаті щомісячних страхових виплат з 01 січня 2026 року, розрахованих шляхом збільшення розміру страхових виплат, який був установлений ОСОБА_1 станом на 01 січня 2015 року відповідно до постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (ЄДРПОУ 20632802, вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25009) провести ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) перерахунок та виплату щомісячних страхових виплат з 01 січня 2026 року, розрахованих шляхом збільшення розміру страхових виплат, який був установлений ОСОБА_1 станом на 01 січня 2015 року відповідно до постанови Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подати протягом одного м`ясця з дня отримання копії цієї постанови до Кіровоградського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 13 травня 2026 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 13 травня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов