КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 року м. Київ справа №320/26696/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у запровадженні, починаючи з 01.02.2020 року, обмеження пенсії максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску, що передбачене приписами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464 від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у ході перерахунку пенсії, на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за № 21/3/2-9/878-56 від 24.02.2020, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, у ході виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2024 по справі № 320/19405/23;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2024 по справі № 320/19405/23, починаючи з 01.02.2020 року, провести перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за № 21/3/2-9/878-56 від 24.02.2020, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, без обмеження максимальним розміром та без обмеження максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску, що передбачене приписами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464 від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що позивач неправомірно обмежив розмір грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску, що передбачене приписами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464 від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідач правом подачі відзиву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 27.02.2024 у справі № 320/19405/23 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії на підставі на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за № 21/3/2-9/878-56 від 24.02.2020, виданої Фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, без обмеження максимальним розміром.
Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до розрахунку грошового забезпечення застосовано максимальну базу величини єдиного внеску станом на 2020 рік.
Відповідно до пунктів 2 та 4 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI) у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:
- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.
Відповідно до статті 7 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI та пункту 12 розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну України від 20 квітня 2015 року № 449, нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.
Згідно з пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.
Мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може встановлюватися оплата за виконану працівником місячну норму робі.
Згідно з підпункту 8 пункту 1 статті 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.
Наведене в сукупності свідчить про те, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску встановлює обмеження лише щодо нарахування та сплати єдиного внеску і не може слугувати підставою для обмеження розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки у випадку отримання доходу, який перевищує максимальну величину бази нарахування, сплата єдиного внеску, розрахованого в межах максимальної величини бази нарахування, вважається належною.
Суд звертає увагу на те, що положення Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ не передбачають обмеження розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії максимальною величиною бази нарахування єдиного соціального внеску.
Крім того, Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI не містить положень про те, що у разі перевищення розміру грошового забезпечення особи над максимальною величиною бази нарахування ЄСВ, сума такого перевищення не буде враховуватися при обчисленні пенсії особи. Більш того, на переконання суду, у разі подібного трактування норм законодавства особі мала б бути надана можливість добровільної сплати ЄСВ у сумі, більшої за ту, яка обчислена з максимальної величини бази нарахування для того, щоб сума, яка перевищує цю величину (15 розмірів мінімальної заробітної плати), була врахована при розрахунку пенсії. Натомість, подібні норми в Законі України від 08 липня 2010 року № 2464-VI відсутні. Навпаки, положення цього закону (частина третя статті 7; частина п`ята статті 10) імперативно визначають, що нарахування єдиного внеску здійснюється виключно в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та не допускають відхилень від цього.
З урахуванням викладеного, пенсія позивача не може бути обмежена з посиланням на необхідність розрахунку пенсії виходячи виключно з максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Підсумовуючи свої висновки, суд задовольняє позовні вимоги повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до копії квитанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 1211,20 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у запровадженні, починаючи з 01.02.2020 року, обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску, що передбачене приписами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464 від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.02.2020 року, перерахунок та виплату пенсію ОСОБА_1 , без обмеження її максимальним розміром, та без обмеження максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, з урахуванням раніше проведених виплат.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.