Дата документу 29.04.2026 
Справа № 334/1838/26
Провадження № 3/334/678/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли із Запорізької митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, 
встановив:
04.03.2026 року до суду із Запорізької митниці ДМС України надійшла справа про порушення митних правил про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно протоколу про порушення митних правил №0013/UA112000/2026, складеного 05.02.2026 року головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Запорізької митниці, в ході проведення Запорізькою митницею перевірки щодо фактів ввезення транспортних засобів на митну територію України в якості гуманітарної допомоги, які не були доставлені до військових частин у Запорізькій області направлено запит до 4 відділу 5 Управління ДВКР СБ від 18.11.2025 № 7.20-4/20-02/8.6/3603.
02.12.2025 Запорізькою митницею отримано відповідь (вх. № 5409/8.6-23) з переліком транспортних засобів, отримання яких очікувалось у НОМЕР_2 окремій бригаді ТрО Збройних Сил України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ПО Обр ТрО) в якості гуманітарної допомоги.
05.12.2025 Запорізькою митницею направлено до Львівської митниці запит № 7.20-4/20-01/7/3815 та 16.12.2025 отримано відповідь від 15.12.2025 № 7.4-1/20-03/7/31277 (вх. № 5670/7-21), відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 21.03.2022 під час ввезення в Україну транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 задекларував його як такий, що є гуманітарною допомогою для Військової частини НОМЕР_5 зі звільненням від сплати митних платежів та подав митному органу України Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 21.03.2022, де в розділі 6 «Отримувач» вказано В/Ч НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ), в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб: «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , підписану особисто ОСОБА_2 .
06.01.2026 Запорізькою митницею направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 7.20-4/20-04/8.2/80 та отримано відповідь від 27.01.2026 № 695/636 (вх.№ 481/8.2-23) згідно якої, транспортний засіб «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 . 1 номерний знак НОМЕР_4 в уніфікованій електронній обліковій системі зареєстрованих транспортних засобів Збройних сил України, на обліку у Військовій службі правопорядку не перебуває.
Відповідно до статті 1 Закону Україну «Пре гуманітарну допомогу» гуманітарна допомога - це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 3 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання;
Зміна отримувача гуманітарної допомоги можлива лише за письмовим погодженням з донором такої допомоги, крім випадків, якщо таке погодження було надано донором під час його пропозиції про надання гуманітарної допомоги або передбачено правочином щодо здійснення гуманітарної допомоги.
Відповідно до вимог частини першої статті 287 Митного кодексу України та пункту 197.11 статті 197, підпункту 213.3.9 пункту 213.3 статті 213 Податкового кодексу України, при ввезенні на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги звільняються від оподаткування, а саме від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.
Згідно з пунктом 2) частини першої статті 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надане звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період І дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.
Відповідно до частини другої статті 12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» порушеннями законодавства про гуманітарій допомогу, що тягне за собою адміністративну відповідальність згідно : законом, є використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням.
02.02.2026 з метою визначення вартості транспортного засобу, управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил направлено службову записку за № 20/20-01/689 на адресу управління контролю та адміністрування митних платежів. Згідно службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Запорізької митниці від 03.02.2026 № 15/15-02/73 8 орієнтовна митна вартість транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , 1997 року випуску, становить 2542 євро, згідно з курсом НБУ станом на дату ввезення транспортного засобу в Україну (21.03.2022) становить 84 319,92 гривень.
Транспортний засіб «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 на балансі військової частини НОМЕР_5 та в уніфікованій електронній обліковій системі зареєстрованих транспортних засобів Збройних сил України, на обліку у Військовій службі правопорядку не перебуває.
Згідно із відомостями, які містить модуль «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» громадянин ОСОБА_1 протягом року не притягався до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтями 482, 483 Митного кодексу України.
Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару - (транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 вартістю 84 319,92 гривні з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товару документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 21.03.2022, що містить неправдиві відомості щодо одержувача товару. З цього приводу мною 05.02.2026 у відношенні громадянина України ОСОБА_1 складено протокол про ПМП № 0013/UA112000/2026 за ознаками правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу України (далі за текстом – МК України).
29.04.2026 року в судовому засіданні представник Запорізької митниці ДМС Наказний Т.О. пояснив, що в діях ОСОБА_1 є склад порушення митних правил, передбачений ч.1 ст.483 МК України, що підтверджено матеріалами справи про порушення митних правил.
В судові засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`явився, належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи, будь-яких пояснень чи заперечень суду не подав.
Згідно ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП) законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Нормами статті 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Положеннями ст. 489 МК України унормовано, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
У відповідності до частини першої статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1)протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2)поясненнями свідків; 3)поясненнями особи ,яка притягується до відповідальності; 4)висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Нормами статті 483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ(тайників)та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості,- та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості.
Суб`єктивна сторона передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.
Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Відповідно роз`яснень, викладених в п.5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Для притягнення до відповідальності за ст.483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні наявними у справі матеріалами.
Суд, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи про порушення митних правил, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Протилежного доказам, з`ясованим в судовому засіданні, не встановлено, ОСОБА_1 не надав суду доказів на спростування обставин, що викладені у протоколі про порушення митних правил.
Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а саме переміщення через митний кордон України товару «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підставу для переміщення товару документа, що містить неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 21.03.2022, де в розділі 6 «Отримувач» вказана в/ч НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ).
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Приписами статті 33 КУпАП закріплено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та застосувати стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 483 МК України, у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, з конфіскацією товару - безпосереднього предмету порушення митних правил - «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .
Визначаючи розмір штрафу суд виходить з того, що згідно службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Запорізької митниці від 03.02.2026 №15/15-02/738 орієнтовна митна вартість транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 на дату ввезення на митну територію України 21.03.2022 становить 2000-2542 Євро (84 319,92 грн. по курсу НБУ на 21.03.2022)
За таких обставин суд вважає за доцільне визначити розмір штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України на рівні 50% вартості товару, що складає 42 159,96 грн.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст. 483, 495, 522, 526, 527, 528, 529 МК України, ст. 7, 245, 251, 252, 276, 278, 289, 294 КУпАП, суд
постановив:
притягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, в сумі 42 159 (сорок дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять) гривень 96 копійок, з конфіскацією товару - безпосереднього предмету порушення митних правил – транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .
Відповідно до ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається до органу державної виконавчої служби, який у порядку примусового виконання постанови стягує з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі.
Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя        Ю.Ю. Бредіхін