ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/42/26 Справа № 200/4037/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,
за участю секретаря судового засідання — Глущенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Федорчука Кирилла Юрійовича на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2019 року по цивільній справі №200/4037/19 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів,–

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року заяву представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Данильченка М.С. про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду від 29.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів - задоволено.
Допущено поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року у справі №200/4037/19 за позовом ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів, шляхом державної реєстрації змін та повернення у стан, що існував до ухвалення цього рішення, а саме здійснити державну реєстрацію (поновлення) у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно:
- запису про право власності за номером 18158743 від 19 грудня 2016 року, згідно якого власником домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 ;
- запису про іпотеку за номером 18159479 від 09 липня 2008 року;
- запису про обтяження за номером 18159729 від 19 грудня 2016 року (т. 2 а.с. 36-38).
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1  — адвокат Федорчук К.Ю. подав апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 74-79), в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
ОСОБА_2 через свого представника адвоката Данильченка М.С. скористалась своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін (т. 2 а.с. 89-91).
Інші учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції відповідь на відзив (т. 2 а.с. 95-106).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2024 року було зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Федорчука К.Ю. на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2019 року по цивільній справі №200/4037/19 за позовом ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів до закінчення розгляду Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду справи №200/4037/19 (провадження №61-12468зно24) за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного суду від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів (т. 3 а.с. 90-93).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.03.2026 року було поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Федорчука К.Ю. на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2019 року по цивільній справі №200/4037/19 за позовом ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів та призначено справу до апеляційного розгляду (т. 3 а.с. 217).
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення — без змін, з огляду на таке.
Задовольняючи заяву про поворот виконання рішення, суд виходив з того, що право власності ОСОБА_2 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було припинено на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року, яке в подальшому було скасовано, а отже з метою відновлення прав, що існували до ухвалення рішення та оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, заява про поворот виконання рішення суду підлягає задоволенню.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до АТ «Раййффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів.
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року, ухваленим у даній цивільній справі, позовні вимоги ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів та скасування записів – задоволено. Визнано недійсним Іпотечний договір №014/3172/50898/82/841, який укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 09.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М. та зареєстрований в реєстрі за №2605. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений між ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 від 18.11.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. та зареєстрований в реєстрі за №1847.; Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про іпотеку за номером 18159479 від 09.07.2008 року. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження за номером 18159729 від 09.07.2008 року. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності за номером 18158743 від 19.12.2016 року. Стягнуто з АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі по 1 280,67 грн з кожного.
11 листопада 2020 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року залишено без задоволення, а рішення без змін.
17 листопада 2021 року касаційний цивільний суд Верховного Суду ухвалив постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання договору про визнання правочинів недійсними та скасування реєстраційних записів відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з переглядом справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у загальному розмірі 13 831,20 грн.
14 січня 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Данильченко М.С. звернувся до приватного нотаріуса Вакуленко С.О. із заявою щодо формування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Цього ж дня заява була виконана та надано відповідний витяг, з якого заявнику стало відомо, що 06 березня 2020 року державним реєстратором Миколаївської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області Сердюк Є.В. було скасовано державну реєстрацію права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року по справі №200/4037/19, окрім цього було скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про іпотеку за номером 18159479 від 09.07.2008 року та скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження за номером 18159729 від 09.07.2008 року.
Згідно із ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч.ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України).
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 9 ст. 444 ЦПК України).
Частиною 10 статті 444 ЦПК України встановлено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.
У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягнутого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Відтак, поворот виконання рішення це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.
За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 у справі №569/15646/16-ц).
Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. ЦПК України встановлено декілька варіантів вирішення судом питання щодо повороту виконання, одним із яких є також прийняте рішення про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, відмовлення в позові повністю, задоволення позовних вимоги в меншому розмірі, при цьому таке рішення повинне бути прийняте за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3 ст. 444 ЦПК України) (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.04.2023 у справі №520/17217/13-ц, провадження №61-1165св23/.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Враховуючи, що право власності ОСОБА_2 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було припинено на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року, яке в подальшому було скасовано, а отже з метою відновлення прав, що існували до ухвалення рішення та оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву про поворот виконання рішення суду у даній справі.
Доводи скарги щодо подання заяви з пропуском річного строку є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
17.11.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника заявника ОСОБА_2 адвоката Данильченко М.С. про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду від 29.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів, у зв`язку з скасуванням 17 листопада 2021 року Верховим судом рішення Бабушкінського районного суду від 29.07.2019 року та відмови ОСОБА_3 в задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Частиною 9 та 10 статті 444 ЦПК України встановлено, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду. 
Частиною 1 статті 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки постанова Верховного суду датується 17 листопадам 2021 року, заява про поворот виконання подана до суду першої інстанції у строк встановлений статтею 444 ЦПК України. 
Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення про розгляд судом заяви про поворот виконання рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною десятою статті 444 ЦПК України передбачено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.
Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).
З вказаних норм процесуального права вбачається, що на суд покладено процесуальний обов`язок повідомити стягувача та боржника про розгляд заяви про поворот виконання судового рішення, натомість явка останніх не є обов`язковою.
Перевіривши матеріали справи вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд судом заяви про поворот виконання рішення, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (т. 2 а.с. 25). 
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення заяви про поворот виконання рішення суду.
Доводи скарги про те, що судом було проігноровано додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2008 року по справі №2-1054/08, яке на думку апелянта є преюдиційним при розгляді даної справи колегія суддів не бере до уваги виходячи з наступного.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
В свою чергу у цих справах брали участь різні особи, а отже додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року не носить преюдиційного характеру при розгляді цивільної справи №200/4037/19. 
Постановою Верховного суду від 11 листопада 2021 року по цій справі, встановлено правомірність договору іпотеки №014/3172/50898/82/841 від 09 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», відсутність ознак недобросовісності іпотекодержатедя ( ОСОБА_1 ), тобто підтверджено право власності на момент укладання договору іпотеки за ОСОБА_1 , а тому саме постанова Верховного суду від 11 листопада 2021 року має преюдиційний характер у даній справі, а не додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року. 
Отже доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Щодо вжитих заходів забезпечення позову колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2024 року було вжито заходи забезпечення позову до закінчення апеляційного розгляду Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги представника ОСОБА_1 — адвоката Федорчука К.Ю. на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року по справі №200/4037/19 за позовом ОСОБА_3 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та скасування записів.
Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений приписами статті 158 ЦПК України.
Згідно з ч. 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду ( ч. 10 ст. 158 ЦПК України).
Враховуючи, що заходи забезпечення позову були вжиті ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2024 року саме до закінчення апеляційного розгляду Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги представника ОСОБА_1 — адвоката Федорчука К.Ю. на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року по справі №200/4037/19, та враховуючи те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Федорчука К.Ю. на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року було залишено без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року залишено без змін, колегія суддів приходить до висновку, що відпала потреба у вжитих ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2024 року заходах забезпечення позову, а тому їх слід скасувати у відповідності до вимог ч. 9 статті 158 ЦПК України. 
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,–

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Федорчука Кирилла Юрійовича — залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2023 року — залишити без змін.
Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2024 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені «23» червня 2026 року.
Повний текст постанови складено «26» червня 2026 року. 

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:          М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна