П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/8069/25	

Категорія 111012000	Головуючий у суді І інстанції: Ярощук В.Г. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Миколаїв	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюк Г.В.	
суддів: 	Федусик А.Г.	
 	Шляхтицький О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОМІКС ЛТД» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОМІКС ЛТД» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, мотивуючи його тим, що 02.05.2025 через Електронний кабінет платника податків позивач отримав рішення відповідача від 01.05.2025 № 3394/11-28-0901-01 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, яке аргументоване несплатою позивачем в граничні терміни авансових платежів з податку на прибуток за січень-березень 2025 року. На думку позивача, наведене рішення є протиправним, оскільки він за січень-квітень 2025 рік сплачував авансові платежі за місцем роздрібної торгівлі у Кіровоградській області. Оскаржуване рішення ґрунтується на припущеннях, наведені в ньому підстави не підтверджено жодним доказом. У цьому рішенні зазначена підстава для його прийняття, яка не передбачена частиною другою статті 46 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” (далі – Закон № 3817), і воно прийнято після спливу 10-денного строку з дня отримання податковим органом про нібито несплату позивачем авансових платежів за місце роздрібної торгівлі.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОМІКС ЛТД» відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.11.2025, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «НОМІКС ЛТД» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 01.05.2025 № 3394/11-28-09-01-01 про припинення дії ліцензії позивача на право провадження відповідного виду господарської діяльності (роздрібна торгівля пальним, № 11200314202200009) та ухвалити нове рішення про задоволення вказаного позову ТОВ «Номікс ЛТД».
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач не довів правомірність Рішення та не підтвердив підстави для припинення ліцензії, суд замість відповідача припустився до підтвердження факту сплати внесків з порушенням строків (хоча відповідальність за порушення строків сплати авансових платежів у вигляді припинення ліцензії законом не передбачена), перебрав на себе дискреційні повноваження відповідача, дійшов хибного висновку про законність Рішення, виходячи з квитанцій № 654 та № 655 від 06.05.2025 на суму 120 тис. грн., які не є належними доказами та не стосуються ліцензії № 11200314202200009, порушивши вимоги ст. ст.73,77,90 КАС України.
Відповідач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у якому вказує на те, що авансові внески Позивачем сплачені відповідно до платіжних інструкцій наданих в якості додатків до позовної заяви, вже після винесення рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області про припинення дії ліцензії, що в свою чергу доводить факт несплати в граничні терміни авансових платежів та підтверджує законність винесеного рішення контролюючим органом.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.03.2025 основним видом економічної діяльності позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71).
18.10.2022 відповідач зареєстрував ліцензію позивача на право роздрібної торгівлі пальним № 11200314202200009 терміном дії з 18.10.2022 до 18.10.2027, адреса місця торгівлі: Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Данилова Балка, автодорога Київ-Одеса 261 км + 400 м, буд. 0, АЗС, Данилова Балка (далі – Ліцензія № 11200314202200009).
У відмітці до Ліцензії № 11200314202200009 про поточні сплати за ліцензію зазначено, що сплачено за ліцензію за період з 18.10.2024 до 18.10.2025 в сумі 2000,00 гривень.
Позивач оплатив авансовий внесок з податку на прибуток роздрібної торгівлі пальним відповідно до платіжних інструкцій:
від 20.12.2024 № 428 за грудень 2024 року в сумі 180000,00 грн, отримувач: Миколаїв. ГУК/Централ.р-н/11021800;
від 20.01.2025 № 489 за січень 2025 року в сумі 180000,00 грн, отримувач: Миколаїв. ГУК/Централ.р-н/11021800;
від 06.05.2025 № 654 за березень 2025 року в сумі 120000,00 грн, отримувач: Миколаїв. ГУК/Централ.р-н/11021800
від 06.05.2025 № 655 за квітень 2025 року в сумі 120000,00 грн, отримувач: Миколаїв. ГУК/Централ.р-н/11021800.
У листі від 22.07.2025 № 17084/6/14-29-04-01-05 відповідач повідомив, що за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих в податковій звітності з податку на прибуток за 2024 рік стосовно позивача не складалися.
Згідно з Актом від 16.07.2025 № 990/11-28-09-02/43371316 про неможливість проведення фактичної перевірки, складеного відповідачем, провести фактичну перевірку позивача не є можливим, у зв`язку з відсутністю даного підприємства за адресою місць зберігання та / або відпуску підакцизних товарів: Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Данилова Балка, автодорога Київ-Одеса 261 км + 400 м, АЗС.
Листом від 30.04.2025 № 825/7/14-29-04-01-03 Головне управління ДПС у Миколаївській області проінформувало відповідача про те, що в порушення вимог пункту 141.14 статті 141 Податкового кодексу України (далі – ПК України) позивач протягом лютого-квітня 2025 року не сплатив авансові внески з податку на прибуток за кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Згідно з рішенням Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 01.05.2025 № 3394/11-28-09-01-01 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (далі – Рішення № 3394/11-28-09-01-01) припинено дію ліцензії позивача № 11200314202200009 на роздрібну торгівлю пальним. Підставою його прийняття зазначено несплату в граничні терміни авансових внесків з податку на прибуток підприємств за січень-березень 2025 року (лист ГУ ДПС у Миколаївській області від 30.04.2025 № 825/7/14-29-04-01-03).
Вважаючи Рішення № 3394/11-28-09-01-01 протиправним, позивач оскаржив його до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Рішення № 3394/11-28-09-01-01 за формою та змістом відповідає вимогам, що встановлені частиною третьою статті 46 Закону № 3817-ІХ, зокрема зазначено пункт 46 частини другої статті 46 Закону № 3817-ІХ як на підставу для його прийняття.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) – щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Підпунктами 191.1.14, 191.1.16, 191.1.17 пунктом 191.1 статті 191 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу:
здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;
здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;
проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Відповідно до пункту 65 частини першої статті 1 Закону № 3817-ІХ (чинний з 27.07.2024) орган ліцензування:
центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, – у частині здійснення ліцензування виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, вирощування тютюну, ферментації тютюнової сировини, а також у частині здійснення в автоматичному режимі ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки;
територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, – у частині здійснення ліцензування оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, алкогольними напоями, сидром та перрі (без додавання спирту), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального.
Згідно з пунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 (у редакції, чинній до 15.07.2025 включно), ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом та обігом; здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом та обігом.
Таким чином, відповідач є органом ліцензування, зокрема, у частині здійснення ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з роздрібної торгівлі пальним.
Ліцензія – право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності (пункт 40 частини першої статті 1 Закону № 3817-ІХ).
Відповідно до пункту 22 частини другої статті 41 Закону № 3817-ІХ видом ліцензії є ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним.
Згідно з абзацом першим підпункту 141.14.1 пункту 141.14 статті 141 ПК України платники податків, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, сплачують щомісяця не пізніше двадцятого числа поточного місяця авансовий внесок з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця, у розмірі, визначеному підпунктом 141.14.2 цього пункту.
Підпунктом “а” підпункту 141.14.2 пункту 141.14 статті 141 ПК України встановлено, що авансовий внесок з податку на прибуток підприємств сплачується за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця у розмірі 60 тисяч гривень за кожне місце, крім випадків, передбачених підпунктами “б” і “в” цього підпункту.
Відповідно до пункту 46 частини другої статті 46 Закону № 3817-ІХ підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є несплата суб`єктом господарювання, що отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного пунктом 141.14 статті 141 Податкового кодексу України за податковий (звітний) період, або авансового внеску з податку на доходи фізичних осіб, визначеного підпунктом 177.5.11 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України за податковий (звітний) період.
Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності приймається протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання податковим органом відповідних документів (у тому числі рішення суду) та/або виявлення даних/відомостей, що є підставою для припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з частиною другою цієї статті (пункт 1 частини четвертої статті 46 Закону № 3817-ІХ).
Отже, податковий орган протягом 10 робочих днів після виявлення даних / відомостей про не сплату платником податків, який є юридичною особою, і який здійснює роздрібну торгівлю пальним, до двадцятого числа поточного місяця авансовий внесок з податку на прибуток підприємств у розмірі 60 тис. грн за місце роздрібної торгівлі пальним має право прийняти рішення про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за відповідним місцем торгівлі.
Відтак вищенаведеним спростовуються аргументи позивача, що податковим періодом для сплати вказаних авансових внесків є квартал, і що рішення про припинення дії ліцензії може бути прийнято виключно за результатами перевірки.
Водночас відповідач прийняв 18.10.2022 рішення про надання позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним № 11200314202200009 терміном дії з 18.10.2022 до 18.10.2027, адреса місця торгівлі: Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Данилова Балка, автодорога Київ-Одеса 261 км + 400 м, буд. 0, АЗС, Данилова Балка.
Тому позивач зобов`язаний був щомісяця не пізніше двадцятого числа поточного місяця авансовий внесок з податку на прибуток підприємств у розмірі 60 тис. грн за вказане у ліцензії № 11200314202200009 місце торгівлі.
Відповідно до платіжних інструкцій від 06.05.2025 № 654 та від 06.05.2025 № 655 позивач сплатив авансові внески з податку на прибуток роздрібної торгівлі пальним за березень і квітень 2025 року в сумі 120000,00 грн 06.05.2025, тобто з порушенням строків їх сплати, що встановлені підпунктом 141.14.1 пункту 141.14 статті 141 ПК України.
Отже, враховуючи пункт 46 частини другої статті 46 Закону № 3817-ІХ, у відповідача були підстави для прийняття рішення про припинення дії Ліцензії № 11200314202200009. 
Відомості про не сплату позивачем авансових внесків з податку на прибуток роздрібної торгівлі пальним, зокрема за березень і квітень 2025 року, позивач отримав з листа Головного управління ДПС у Миколаївській області від 30.04.2025 № 825/7/14-29-04-01-03.
Наступного дня (01.05.2025) після отримання вищевказаного листа відповідач прийняв Рішення № 3394/11-28-09-01-01, тобто у межах строків, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 46 Закону № 3817-ІХ.
Рішення № 3394/11-28-09-01-01 за формою та змістом відповідає вимогам, що встановлені частиною третьою статті 46 Закону № 3817-ІХ, зокрема зазначено пункт 46 частини другої статті 46 Закону № 3817-ІХ як на підставу для його прийняття.
Вищенаведеним спростовуються твердження позивача про те, що в оскаржуваному рішенні не зазначено підставу для його прийняття, яка передбачена частиною другою статті 46 Закону № 3817-ІХ, що воно прийнято після 10-денного строку з дня отримання податковим органом про несплату позивачем авансових платежів за місце роздрібної торгівлі.
Водночас Витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2025 по 12.08.2025 містить дані за платежем авансовий внесок з податку на прибуток підприємств, що сплачується платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним станом на 12.08.2025. Проте, цей витяг не містить відомостей про дати сплати позивачем вказаних авансових внесків та про розмір заборгованості чи надмірно сплачених сум станом на день прийняття Рішення № 3394/11-28-09-01-01. Тобто цей доказ є неналежним.
При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з наступних підстав:
В позовній заяві та в апеляційній скарзі позивач зазначає: «Отже, Рішення прийняте у зв`язку з несплатою авансових внесків з податку на прибуток ТОВ «Номікс ЛТД» за січень-березень 2025 року з посиланням на цей лист, в якому вказано про несплату авансових внесків протягом лютого-квітня 2025 року. Між тим, ТОВ «Номікс ЛТД» за період січень-квітень 2025 року сплачувало авансові платежі».
Але, авансові внески Позивачем сплачені відповідно до платіжних інструкцій наданих в якості додатків до позовної заяви, вже після винесення рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області про припинення дії ліцензії, що в свою чергу доводить факт несплати в граничні терміни авансових платежів та підтверджує законність винесеного рішення контролюючим органом.
На сторінці 6 позовної заяви та на сторінці 5 апеляційної скарги зазначено: «Однак, Рішення цим вимогам не відповідає, а саме: в Рішенні не наведено конкретний пункт ч.2 ст. 46 цього Закону».
Коли в дійсності у рішенні зазначено : «несплата суб`єктом господарювання, що отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного пунктом 141.14 статті 141 Податкового кодексу України за податковий (звітний) період, або авансового внеску з податку на доходи фізичних осіб, визначеного підпунктомь177.5.11 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України за податковий (звітний) період (п.46 ч.2 ст. 46 Закону №3817-ІХ ) а саме: несплата в граничні терміни авансових внесків за січень-березень 2025 року(Лист ГУ ДПС у Миколаївські області №825/7/14-29-04-01-03 від 30.04.2025 року».
Отже, Рішення про анулювання дії ліцензії винесено ГУ ДПС у Кіровоградській області у відповідності до вимог чинного законодавства.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОМІКС ЛТД», - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року по справі № 400/8069/25, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький