ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24857/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р. (суддя Юрков Е.О) в адміністративній справі №160/24857/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому із урахуванням уточнень просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо призначення їй пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області зарахувати до її страхового стажу згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 періоди роботи з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991р. в Бабушкінському тресті їдалень та з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р. в ПП ОСОБА_2 . 
В обгрунтувнаня позовних вимог вказала, що звернулася із заявою про призначення пенсії за віком, однак отримала відмову у зв`язку із відсутністю в неї необхідного страхового стажу, до якого протиправно не було зараховано періоди її роботи, із посиланням на недоліки в оформленні трудової книжки. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №045550031183 від 08 серпня 2025 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991 р. в Бабушкінському тресті їдалень та з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р. в ПП ОСОБА_2 відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 28 жовтня 
1985р.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 серпня 2025 р. про призначення пенсії за віком та прийняти рішення із урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
В обгрунтвання вимог апеляційної скарги вказано, що до страхового стажу позивачки для призначення пенсії, правомірно не зараховані періоди її роботи з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991 р. та з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р., так як в трудовій книжці в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відсутні записи про внесення змін до неправильних записів.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 01 серпня 2025 р. звернулася із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №045550031183 від 08 серпня 2025 р. в призначенні пенсії відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки. До страхового стажу згідно трудової книжки не зараховані періоди роботи: з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991 р. в Бабушкінському тресті їдалень - наявне виправлення в даті наказу про звільнення; з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р. в ПП ОСОБА_2 - дата зарахування, дата звільнення з роботи, підстави, дописані іншою пастою та відсутні відомості про сплату страхових внесків. 
Не погодившись із відмовою в призначені пенсії, ОСОБА_1 звернулася до суду. 
Часткового задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на зарахування до її страхового стажу періодів роботи з 10 жовтня 1984р. по 09 вересня 1991 р. та з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р. згідно записів трудової книжки, оскільки відповідальність за її неналежне ведення несе роботодавець, а не працівник.Територіальний орган Пенсійного фонду може скористатись своїм правом перевірки даних трудової книжки позивача. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.1 - 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 р. визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність в позивачки права на зарахування до її страхового стажу періодів роботи з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991 р. та з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р., слід зазначити наступне.
Записами наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 9, 14) підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991 р. працювала поваром в тресті столових Бабушкінського району (записи №1 - 4). Запис про звільнення №4 не містить дати наказу. Також, в період з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004р. позивачка працювала кондуктором-контролером в ПП ОСОБА_2 . Відносно даного періоду відповідач вказує, що дата зарахування, звільнення та підстави роботи, дописані пастою іншого кольору. 
З цього приводу слід зазначити, що Верховний Суду постановах від 24 травня 2018 р. у справі № 490/12392/16-а та від 04 вересня 2018 у справі № 423/1881/17 висловлював правову позицію стосовно того, що недоліки заповнення трудової книжки, не можуть бути підставою для неврахування періоду роботи до стажу.
Відсутність в записі трудової книжки позивачки в період її роботи з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991 р. дати наказу про звільнення, а також заповнення записів трудової книжки в період роботи з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р. пастою іншого кольору, не може позбавляти позивачку її конституційного права на соціальний захист, тому вказані періоди мають бути зараховані до її страхового стажу для вирішення питання про призначення пенсії за віком.
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області №045550031183 від 08 серпня 2025 р. та наявності підстав для його скасування, із визначенням йому обов`язку зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 10 жовтня 1984 р. по 09 вересня 1991 р. та з 01 квітня 2003 р. по 30 вересня 2004 р., в зв`язку із чим повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком. 
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р. в адміністративній справі №160/24857/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 червня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий