Справа № 570/3064/24
Номер провадження 2-др/570/21/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
д о д а т к о в е 

18 травня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,  
за участю: секретаря судових засідань Ярошик І.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області заяву представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
в с т а н о в и в :
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2026 року у справі №570/3064/24 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 92 190 грн 87 коп, судовий збір в розмірі 968,96 грн., витрати на експертизу у розмірі 11 680,00 грн.
13.04.2026 року від представника позивача у справі ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Д.В. надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 
Свою заяву адвокат Поліщук Д.В. обгрунтовує наступним. 
Так, позивач реалізував своє право на отримання професійної правничої допомоги у справі № 570/3064/24 на підставі договору про надання правової допомоги між Адвокатським Бюро Поліщука Д.В. від 17 травня 2024 р. Адвокатом було забезпечено повний правовий супровід справи, а саме: вжито заходів щодо професійної підготовки до розгляду справи, забезпечено грунтовне вивчення чинного законодавства, яким врегульовуються спірні правовідносини, проаналізовано судову практику з приводу вирішення подібних спорів, підготовлено та зібрано необхідні документи по справі, підготовлено клопотання, пояснення та заяви. 
Згідно ч. 1,2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
Згідно Договору про надання правової допомоги Сторони домовилися про розмір гонорару у справі щодо стягнення збитків за шкоду завдану в ДТП що сталася 22.01.2024 року о 12 год 50 хв на вул.Центральній, 8 в с.Карпилівка Рівненського району Рівненської області за участі автомобілів Audi д.н.з. НОМЕР_1 та Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , за розгляд справи у першій інстанції суду в розмірі 10 000,00 грн., які сплачуються протягом 30 днів після отримання рішення суду першої інстанції. Так, визначений гонорар адвоката у вказаній справі за надану правову допомогу є співмірним, розумним, обгрунтованим та реальним, що підтверджується долученим до заяви звітом із розрахунком витрат на правничу допомогу.
Зазначає про те, що з заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу звертається у передбачений чинним законодавством строк.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом подано: Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Поліщуком Д.В. від 17.05.2024 року; Договір про надання правничої допомоги від 17.05.2024 року; Звіт про обсяг наданої правничої допомоги та використання адвокатом робочого часу на надання правничої допомоги ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги від 17.05.2024 в справі №570/3064/24 від 12.04.2026 року, згідно якого адвокатом Поліщуком Д.В. було надано консультацію щодо можливості захисту прав клієнта в суді 2 год; вивчення, аналіз документів по ДТП в тому числі по страховому випадку, організація збору додаткових документів 4 год; підготовка позовної заяви та оформлення додатків до позову, консультація, погодження правової позиції, подача позову 5 год; підготовка та подача заяв та клопотань 3 год; ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та участь в судових засіданнях – 5 год; підготовка звіту та подача заяви про стягнення судових витрат – 1 год. Всього за 20 год – 10 000,00 грн. 
14.05.2026 року від представника відповідача у справі ОСОБА_2 – адвоката Кулакової С.С. надійшли заперечення щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких адвокат вказує про те, що заявлена сума витрат у розмірі 10 000,00 грн є завищеною та неспівмірною з обсягом фактично наданих послуг. Пункти Звіту не конкретизують повний і детальний перелік послуг, наданих адвокатом, дана справа не наділена особливою складністю, а заявлений розмір витрат є непропорційним до реального фінансового стану відповідача, оскільки на даний час відповідач є військовослужбовцем ЗСУ та непропорційний значимості спору для сторін. 
Таким чином, представник відповідача просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити їх розмір до розумного та співмірного з урахуванням категорії справи, реального обсягу виконаних робіт та фінансового стану сторін. 
Так, згідно ч.3 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У частині 4 статті 270 ЦПК України зазначається про те, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлялися про час та дату судового засідання завчасно та належним чином.
Таким чином, суд приходить до висновку проводити розгляд заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у відсутність учасників справи, за наявних у розпорядженні суду доказів, з урахуванням поданих ним документів та висловлених позицій. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши заяву про стягнення понесених судових витрат та додані до неї докази, вивчивши матеріали справи №570/3064/24, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Зі змісту ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Так, при поданні позовної заяви представником позивача – адвокатом Поліщуком Д.В. зазначено про те, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком сума витрат на правничу допомогу становить 10 000,00 грн.
Також, до закінчення судових дебатів у справі представником позивача було зроблено заяву про намір подання суду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2026 року у справі №570/3064/24 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 92 190 грн 87 коп, судовий збір в розмірі 968,96 грн., витрати на експертизу у розмірі 11 680,00 грн.
13.04.2026 року від представника позивача у справі ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Д.В. надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом подано: Ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Поліщуком Д.В. від 17.05.2024 року; Договір про надання правничої допомоги від 17.05.2024 року; Звіт про обсяг наданої правничої допомоги та використання адвокатом робочого часу на надання правничої допомоги ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги від 17.05.2024 в справі №570/3064/24 від 12.04.2026 року, згідно якого адвокатом Поліщуком Д.В. було надано консультацію щодо можливості захисту прав клієнта в суді 2 год; вивчення, аналіз документів по ДТП в тому числі по страховому випадку, організація збору додаткових документів 4 год; підготовка позовної заяви та оформлення додатків до позову, консультація, погодження правової позиції, подача позову 5 год; підготовка та подача заяв та клопотань 3 год; ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та участь в судових засіданнях – 5 год; підготовка звіту та подача заяви про стягнення судових витрат – 1 год. Всього за 20 год – 10 000,00 грн. 
При цьому, представник відповідача заперечувала щодо стягнення витрат на правничу допомогу з підстав їх необгрунтованості, надмірності та непомірності для відповідача. 
Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.19 вказаного вище Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 .11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19), від 08.01.2024 у справі № 642/4993/17 (провадження №61-3789св23) зроблено висновки, що: «суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг».
Верховний Суд у справі № 922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Приймаючи до уваги, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03.04.2026 року не вирішено питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд вважає, що в даній справі є підстави для ухвалення додаткового рішення.
Надаючи оцінку наведеному Звіту про обсяг наданої правничої допомоги та використання адвокатом робочого часу на надання правничої допомоги Кондратишину Т.В. за договором про надання правової допомоги від 17.05.2024 в справі №570/3064/24 від 12.04.2026 року адвокатом Поліщуком Д.В., а також переліку та вартості робіт (наданих послуг), що підтверджується також і Договором про надання правової допомоги від 17.05.2024 року, аналізуючи перелік наданих адвокатом послуг та зміст перелічених документів, суд дійшов висновку, що представником позивача підтверджено відповідними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт, враховуючи також складність справи, ціну позову та значення справи для сторін справи у своїй сукупності, з огляду також на кількість проведених судових засідань та участь у них представника позивача, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт в ході судового розгляду справи, суд вважає підставним і співмірним заявлений розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, а тому заява представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Д.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню. 
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача у справі ОСОБА_2 на користь позивача у справі ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., що на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, - 
у х в а л и в :
Заяву представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Поліщука Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додатково рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено 22 травня 2026 року.

Суддя Гладишева Х.В.