1	Справа № 335/4605/26  2/335/2760/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.
В обґрунтування позову зазначено про те, що 16.07.2019 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 014/380805/82/600464.
Відповідно до умов кредитного Договору, Банк зобов`язався надати Клієнту Кредит в сумі 66 548,36 грн. Строк Кредиту - 48 місяців з 16.07.2019 по 16.07.2023.
Також, умовами кредитного договору передбачено тип та розмір процентної ставки за користування кредитом.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору.
30.11.2021 було укладено договір № 114/2-47 відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № № 014/380805/82/600464. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/380805/82/600464.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до Відповідача за договором № 014/380805/82/600464.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за вищевказаними кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, на час звернення до суду з цим позовом, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 11 4975,73 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 61 521,04 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 45 606,46 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату розрахунку) - 7 848,23 грн.
З урахуванням вищезазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 07 травня 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку проте у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до приписів ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 16.07.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/600464.
Згідно із п.1.1 Договору Банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» № НОМЕР_1 в гривнях на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб.
Відповідно до п.1.2 Договору на умовах цієї Заяви-Договору з дати надання кредиту Банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 66548,36 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.
Пунктом 1.2.2 Договору сторони погодили, що строк кредиту становить 48 місяців з 16.07.2019 по 16.07.2023.
Згідно із п.1.2.3 Договору на період з 16.07.2019 по 16.09.2019 розмір процентної ставки за кредитом складає 24,90% річних, з 17.09.2019 процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 52,9% річних без укладення додаткової заяви до цієї Заяви-Договору.
Також відповідач ознайомився із умовами кредитування викладеними у Паспорті споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» та з графіком погашення кредиту за ануїтетною схемою погашення викладеної у додатку №1 до Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» та підписанням вказаних документів підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Таким чином, судом встановлено, що підписанням вказаного Договору сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розміру і типу процентної ставки.
За змістом п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Приписами ч.ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №014/380805/82/600464 від 16.07.2019 виконало в повному обсязі надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку відкритого на ім`я відповідача.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у визначений строк грошові кошти не повернув та не сплатив проценти за користування позикою.
Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість ОСОБА_1 за договором №014/380805/82/600464 від 16.07.2019 станом на 30.11.2021 становила 102 516,04 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 61 521,04 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 40 995,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
30.11.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47 відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах Боржників.
Згідно реєстру боржників від 15.12.2021 до Договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 до ТОВ «Вердікт-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за договором № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019 у розмірі 102 516,04 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу по кредиту у розмірі 61 521,04 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 40 995,00 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість відповідача договором № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019 станом на 10.01.2023 становила 107 127,50 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 61 521,04 грн., заборгованості по відсотках на дату відступлення права вимоги у розмірі 30 917,26 грн., нараховані відсотки у розмірі 14 689,20 грн. 
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019.
На підтвердження факту переходу до позивача прав вимоги заборгованості до відповідача за договором №014/380805/82/600464 від 16.07.2019 також надано копію договору №10-01/2023 від 10.01.2023, копію додаткової угоди №10/7 від 04.02.2025 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, копію Акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року, копію Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року.
Згідно реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 по договору № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019 у загальному розмірі 107 127,50 грн., з яких: 61 521,04 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 45 606,46 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами. 
Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Позивач вказує, що після відступлення права вимоги за Договором № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019 відповідачем заборгованість за договором та проценти за користування кредитом не сплачуються.
Згідно розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019 станом на 06.04.2026 становить 114 975,73 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 61 521,04 грн., заборгованість за відсотками нарахованими до 15.07.2023 у розмірі 53 454,69 грн. 
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Згідно зі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, доказів повної або часткової сплати заборгованості відповідачем не надано, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019 у розмірі 114 975,73 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем до позовної заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання правової допомоги № 197 від 02.03.2026; витяг з Акту № 20 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026 на суму 25 000,00 грн.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.
Таким чином суд вважає, що позивачем доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 25 000,00 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 12, 13, 19, 76-83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором № 014/380805/82/600464 від 16.07.2019 у розмірі 114 975 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 73 копійки, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 61 521 (шістдесят одна тисяча п`ятсот двадцять одна) гривня 04 копійки, заборгованість за відсотками у розмірі 53 454 (п`ятдесят три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) гривні 69 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 19 червня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ТОВ «Коллект Центр» (Код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:     А.Б.Алєксєєнко