Справа № 557/936/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

28 травня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.
за участю секретаря судового засідання: Тайстри І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубчак Леся Сергіївна, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року, ухвалене головуючим суддею Волощук О.Я., в справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третіх осіб: орган опіки і піклування Гощанської селищної ради Рівненського району Рівненської області, орган опіки і піклування Хустської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей
встановив:

У червні 2021 року  ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третіх осіб: орган опіки і піклування Гощанської селищної ради Рівненського району Рівненської області, орган опіки і піклування Хустської міської ради про визначення місця проживання дитини. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.08.2016 між нею та громадянином Франції ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований у мерії муніципалітету Куафі-ле-Ба (Верхня Марна, Франція ), що стверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 . При реєстрації шлюбу позивачка залишила за собою дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ». За час спільного проживання до реєстрації шлюбу у подружжя народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 23.11.2020. Рішенням суду місце проживання дитини не визначено.
Разом з тим, як з фактичним припиненням подружніх стосунків, так і після офіційного розірвання шлюбу, їхня неповнолітня дочка постійно проживала і на даний час проживає разом з позивачкою за місцем її реєстрації в с.Синів Гощанського району. Спільно з ними проживають її батьки та сестра. Всі вони доброзичливо ставляться до них, у родині теплі стосунки між усіма ними. Дочка навчається у Синівській ЗОШ. Позивачка офіційно працевлаштована, має стабільний дохід. Дитина прихильна до матері, дідуся і бабусі. При цьому вона не заперечує проти спілкування дитини з батьком.
На підставі наведеного ОСОБА_2 просила суд визначити місце проживання доньки ОСОБА_6 разом з матір`ю, що відповідатиме інтересам дитини.

ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хустської міської ради про визначення місця проживання дитини разом із батьком.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом всього періоду спільного проживання він. створював всі необхідні умови для зміцнення сімейних відносин. Проте з 20.04.2018 ОСОБА_2 забрала малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і самовільно змінила їх місце проживання та позбавила його можливості вільно спілкуватися із своєю дитиною та брати будь-яку участь у її вихованні. 
На початку червня 2018 року ОСОБА_1 дізнався про місце перебування дитини, однак відповідачка за зустрічним позовом вчиняла перешкоди у зустрічах з дитиною. Зважаючи на вказані обставини ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою про встановлення годин спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Хустської міської ради. 
22.08.2018 року рішенням №360 «Про встановлення громадянину ОСОБА_1 годин спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » виконавчий комітет Хустської міської ради вирішив встановити позивачу години спілкування з малолітньою дочкою, згідно з таким графіком: у перший, третій вівторок та першу, третю суботу місяця з 10:00 год. до 15:00 годин за місцем проживання батька в АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю обох сторін; у другий та четвертий четвер та другу та четверту неділю місяця з 10:00 год. до 15:00 год. за місцем проживання батька в АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю обох сторін; у дні народження дитини ОСОБА_5 по 3 години за місцем проживання батька в АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю обох сторін.
Проте ОСОБА_2 не виконувала встановлений органом опіки та піклування графік побачень з дитиною та створювала перешкоди у вихованні та спілкуванні з дочкою. Всі намагання ОСОБА_1 врегулювати спір призводили лише до конфліктів та бажаного результату не дали. 
ОСОБА_1 стверджує, що відповідачка не займається розвитком дитини, не дбає про її здоров`я, створює несприятливі та негармонійні умови для розвитку дитини. Натомість батько постійно слідкував за станом здоров`я дитини та її розвитком, приділяв належну увагу вихованню та інтересам дитини. Він має дохід, займається підприємницькою діяльністю, що дає йому можливість належним чином утримувати дочку. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, веде здоровий спосіб життя, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає. У позивача за зустрічним позовом наявне постійне місце проживання у селі Липовець Хустського району Закарпатської області - двоповерховий будинок, в якому у дочки є окрема кімната зі зручними меблями, комп`ютером, канцелярським приладдям. Натомість санітарно-гігієнічний стан будинку батьків ОСОБА_2 , в якому вона проживає разом з донькою,є незадовільним. Житлове приміщення перебуває в антисанітарному стані, будинок не обладнаний газо- та водопостачанням. Не створено жодних умов для нормального проживання, розвитку та виховання дитини. 
ОСОБА_1 вважає, що в якнайкращих інтересах дитини є проживання в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, в умовах постійної підтримки та гармонійного розвитку, що може бути забезпечено тільки у випадку визначення її місця проживання з батьком.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 21.07.2025 об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з вимогами за первісним позовом.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року первісний позовом задоволено.
Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 грн судового збору.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хустської міської ради про визначення місця проживання дитини разом із батьком - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубчак Л.С., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 та задоволення зустрічного позову. Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зауважує, що судом не враховано фактичних обставин справи, поведінку ОСОБА_2 щодо вчинення перешкод у спілкуванні з донькою, відсутність належних умов проживання та не можливість матір`ю забезпечити належні умови для їх донки. Натомість він має матеріальну можливість забезпечити доньці якнайкращі умови проживання, розвитку, виховання. Крім того у висновку Служби у справах дітей Хустської міської ради від 09092025 №02-12/2197 зазначено про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком.
Вважає, що судом не враховано у цій справі якнайкращі інтереси дитини, а думка доньки у даному випаду не могла бути визначальною, оскільки така сформувалась під негативним, тривалим впливом матері.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є сторони у цій справі.
Батьки ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2016 року по 23.11.2020 року.
З фактичним припиненням подружніх стосунків, так і після офіційного розірвання шлюбу між сторонами, їхня малолітня дочка постійно проживала і на даний час проживає разом з позивачкою за місцем її реєстрації в АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні малолітня ОСОБА_7 пояснила, що проживає з матір`ю, разом з ними проживають дідусь, бабуся та тітка. ОСОБА_7 навчається у 6 класі у Синівському ліцеї на хорошому рівні, їй подобається математика, фізкультура, відвідує танці, раніше відвідувала заняття з ІТ технологій. З батьком спілкувалася або у 2021 або в 2022 році. Цікавилася про нього у матері, яка розповідала ким був дідусь та бабуся. Батько з днем народження дочку не вітає, вона не має його номера телефону. Вона не хоче проживати з батьком і не сильно хоче спілкуватися з ним.
Свідок ОСОБА_8 , яка працює в Синівської ліцеї Гощанської селищної ради, суду показала, що вже другий рік є класним керівником у класі, де навчається ОСОБА_5 . Батька вона не бачила і він не звертався до школи жодного разу.
У матеріалах справи містяться два взаємовиключних висновки органів опіки та піклування: 1) від 26.08.2025 Гощанської селищної ради Рівненського району Рівненської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю; 2) від 09.09.2025 року №02-12/2197 виконавчого комітету Хустської міської ради про доцільність визначення місця проживання малолітньої - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 (т.2 а.с.102-103, т.2 а.с.221-222).
З висновку органу опіки та піклування Хустської міської ради вбачається, що згідно з наданим актом оцінки потреб сім`ї/особи №431, складеним у АДРЕСА_3 , батько дитини ОСОБА_1 має задовільний висновок щодо стану здоров`я; емоційний стан - стабільний, урівноважений; відсутні шкідливі звички та прояви девіантної поведінки; має достатнє коло спілкування, підтримку рідних/близьких; висновок щодо впливу зайнятості на життєзабезпечення - позитивний; висновок щодо здатності до самообслуговування - позитивний; основні доходи - задовільні; помешкання та його стан задовільні, дотримуються санітарно-гігієнічних норм. 03.09.2025 року дане питання було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини, на яку було запрошено батька дитини, який сказав, що колишня дружина без пояснень забрала дитину і забороняє йому бачитися з донькою, коли у 2020 році він прийшов до дитини, та знайшов її у поганих умовах. Він вважає, що мати дитини не займається нею і навчання ОСОБА_6 обмежено. Пояснив, що він хоче приймати участь у житті дитини, бажає, щоб донька проживала з ним, при цьому він не заперечує і не буде чинити перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю (т.2 а.с.222).
Згідно довідки відділу освіти Гощанської селищної ради Синівського ліцею №97 від 29.07.2025 року батько ОСОБА_7 - ОСОБА_1 контакту із школою не підтримує, успішністю дочки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дочку до школи приводить і забирає мати, на виклики до школи приходить теж тільки мати (т.2 а.с.74).
Згідно характеристики учениці 5 класу Синівського ліцею Гощанської селищної ради Рівненської області ОСОБА_5 навчається в Синівському ліцеї з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця. До навчання ставиться відповідально, має бажання вчитися. Навчальні заняття відвідує регулярно. Має навчальні досягнення достатнього та високого рівнів. ОСОБА_6 проживає з мамою. Батько, ОСОБА_1 , із сім`єю не проживає. Мама, ОСОБА_9 , приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини. Бере активну участь у шкільному та особистому житі дочки, спілкується з вчителями, класним керівником учениці. Приймає участь у загальношкільних та класних батьківських зборах. Стосунки в родині доброзичливі. Фізичного та психологічного насилля до дитини в сім`ї не виявлено (т.2 а.с.75).
З висновку, Гощанської селищної ради Рівненського району Рівненської області, який надійшов до суду 26.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою проживає малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 від 08.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні.
Відповідно до характеристики, виданої старостою Липківського старостинського округу Гощанської селищної ради від 07 серпня 2025 року №21-38/40 компрометуючих матеріалів на гр. ОСОБА_2 немає.
Згідно з листом Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 31 липня 2025 року № 143323-2025 гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягалася.
Відповідно до листа КЗ «Територіальний центр соціальних послуг» Гощанської селищної ради від 31 липня 2025 року № 01-07/403 сім`я ОСОБА_2 не перебуває на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Згідно з листом Синівського ліцею Гощанської селищної ради від 06 серпня 2025 року № 97 ОСОБА_5 є ученицею ліцею. Матір, ОСОБА_9 , приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини. Бере активну участь у шкільному та особистому житті дочки, спілкується з вчителями, класними керівниками, відвідує збори. Батько, ОСОБА_1 , контакту із школою не підтримує, успішність дочки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує.
08 серпня 2025 року працівником служби у справах дітей Гощанської селищної ради проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_5 . В ході бесіди дівчина повідомила, що її життям, навчанням цікавиться матір, ОСОБА_2 , яка її у всьому підтримує, купує все необхідне. Зі слів, ОСОБА_5 , вона не пам`ятає, коли бачила свого батька ОСОБА_1 , він їй не телефонує, не цікавиться її життям, навчанням, не вітає з днем народження, подарунків не надсилає.
Матір, ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Гощанської селищної висловила свою думку щодо визначення місця проживання малолітньої дочки з нею. ОСОБА_5 на засіданні комісії висловила своє бажання проживати разом з матір`ю. Працівник служби у справах дітей селищної ради намагався запросити гр. ОСОБА_1 в телефонному режимі на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак він не надав такої можливості. Інформацію про місце, час і розгляд питання надіслано через sms-повідомлення.
Орган опіки та піклування Гощанської селищної ради прийшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дослідженими судом доказами підтверджено бажання ОСОБА_7 , якій на момент розгляду справи вже виповнилось 11 років проживати з мамою - ОСОБА_2 . Будь-яких доказів, які б вказували на те, що проживання з матір`ю негативно впливає на фізичний, психологічний стан дитини і її розвиток, судом не встановлено. Особиста прив`язаність доньки до матері була очевидною під час заслуховування її думки в судовому засіданні.
Суд вважає, що застосування моделі спільної фізичної опіки над дитиною в даному випадку є недоцільним і таким, що не сприятиме якнайкращому забезпеченню її інтересів.
Суд враховує висновки Європейського Суду з Прав Людини, зокрема викладені у справі «Трофимчук проти України», заява № 4241/03, рішення від 28.10.2010, пункт 54: «… Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод» (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1). 
З огляду на викладене, врахувавши інтереси малолітньої дитини, її вік, психологічний стан та особливості фізичного розвитку, права на гармонійний розвиток та належне виховання, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на її виховання і обов`язком батьків діяти в інтересах дитини, враховуючи думку дитини, суд першої інстанції вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_7 з матір`ю.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів зважує на наступні обставини. 

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2).
Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.
Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року була ратифікована Конвенція ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 цієї Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
В силу ст. 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.
Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Положеннями ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що в усіх подібних випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
В порядку визначеному частинами 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції об`єктивно встановлено, що між батьками малолітньої дитини ОСОБА_10 тривалий час існує конфлікт та непорозуміння щодо участі батька у вихованні доньки. Вказане свідчить про те, що кожен із сторін намагаються створити негативний образ опонента, з метою досягнення поставленої цілі, якою є визначення місця проживання дитини.
Судом першої інстанції оцінено докази щодо бажання батька піклуватися, утримувати, доглядати за здоров`ям, брати активну участь у вихованні, розвитку малолітньої доньки, що свідчить про його сумлінне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків.
При цьому, суд першої інстанції насамперед врахував інтереси малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як дитина після розірвання шлюбу проживає з матір`ю, її психологічну прив`язаність до матері, відвідування навчального закладу, сталість побуту, а тому вважав, що саме проживання з матір`ю ОСОБА_2 створить найбільш сприятливу атмосферу для виховання дитини.
Порушення такого укладу життя малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 означало б проявити недбальство до найкращих інтересів дитини, зокрема збереження її зв`язків із матір`ю, яка забезпечить дитині її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке є благонадійним, що підтверджується дослідженими доказами. 
Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що місце проживання малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід визначити з матір`ю, оскільки, відібрання дитини від матері, може призвести до отримання психологічної травми дитиною.
Тоді як доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і така не містить нових доводів, яким би суд не дав належної оцінки.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 367, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубчак Леся Сергіївна, залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2025 року, залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 червня 2026 року.

Головуючий: 

Судді: