Справа № 139/237/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,
за участі секретаря судових засідань Кагляк С.А., 

розглянувши в підготовчому засіданні в селищі Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Обухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно зокрема, земельна ділянка площею 4,3042 га, що знаходиться на території колишньої Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, а тепер Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Вона є спадкоємицею за законом, спадщину прийняла, що підтверджується рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року (справа №139/63/26). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку не був виготовлений у зв`язку зі смертю власника. Тому вона змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 . 
Ухвалою від 20 квітня 2026 року позову заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було витребувано від державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином завірену копію спадкової справи №34/2026, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19 травня 2026 року.
Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Залокоцька В.Д. - 19.05.2026 через підсистему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання за її відсутності та за відсутності позивача, проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечувала. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 22).
Відповідач копію ухвали від 20.04.2026 отримав 22.04.2026 (а.с.11), однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, натомість надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав і не заперечує проти їх задоволення (а.с. 20). 
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цьогоКодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Обухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_2 .
За життя ОСОБА_2 набула право на земельну ділянку площею 4,3042 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.
Зазначене підтверджується розпорядженням голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації №54 від 15 лютого 2007 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо приватизації земельних ділянок та складанню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам членам – САТ «Вищеольчедаївське», а також списком громадян-членів САТ «Вищеольчедаївське», які померли і їх земельні ділянки передаються у власність спадкоємцям по мірі оформлення спадщини згідно судових рішень.
Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.01.2026 року №0-2-0.3,15-28/14-26, акціонерам САТ «Вищеольчедаївське» сертифікати на право на земельну частку (пай) не видавалися, державний акт на право на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 , також не видавався.
Разом з тим, згідно з даними Державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 4,3042 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території колишньої Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького (нині Могилів-Подільського) району Вінницької області, сформована та зареєстрована в НКС 03.01.2018 року, їй присвоєно кадастровий номер 0522884800:09:001:0154. 
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб-спадкоємців.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.ч.1,3 ст. 1223 ЦК України). 
З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №84792874 від 07.04.2026 встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіту не склала. 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст. 1223 ЦК України).
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 
Частиною 1 ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 03 березня 2026 року у справі №139/63/26 встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1999 року і до дня смерті останньої. 
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Матеріалами спадкової справи №34/2026, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 підтверджується, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні (а.с.13-18). 
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . 
Разом із тим, 07.04.2026 року державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї.
Відповідно до ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 за життя набула право на земельну ділянку площею 4,3042 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка в подальшому була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 0522884800:09:001:0154.
Разом із тим, право власності на вказану земельну ділянку за спадкодавцем у встановленому законом порядку оформлено не було, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , а інший спосіб захисту її спадкових прав відсутній, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1212,00 грн (а.с.3).
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Разом з тим, у позовній заяві позивач просив залишити судові витрати за ним.
Керуючись ст. 1216, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 4,3042 га з кадастровим номером 0522884800:09:001:0154 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 04325974, місцезнаходження: вул. Соборна, 45 селище Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області.

Суддя: Коломійцева В.І.