Справа № 161/16727/25  Провадження №33/802/339/26 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Ковальчук С.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору, 
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 03 год. 51 хв. в м. Луцьк по вул. Рівненська, 118, керував транспортним засобом «Chevrolet Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510», прилад ARLMO 0455, що підтверджується тестом № 799 від 10.08.2025 року, результат огляду – 0,57‰.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб та на момент спілкування з ними, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не порушував ПДР. Зазначає, що згідно з висновку, який ОСОБА_1 пройшов за своїм бажанням після складання протоколу щодо нього, він тверезий. Вказує на те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані в акті огляду. Просить постанову судді скасувати та закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримувала подану апеляційну скаргу, просила постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 418201 від 10.08.2025 (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою «Drager Alcotest 7510», прилад ARLMO 0455 від 10.08.2025 року, за результатом якого, позитивна проба становить 0,57‰ (а.с.3-4), рапортом (а.с.6), відеозаписом з місця події (а.с.7), а також іншими матеріалами справи.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, то поліцейський мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно приписів частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи, та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано належним чином.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони є необґрунтованими та повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно відеозапису з бодікамер працівників поліції, поліцейський підходить до автомобіля та ОСОБА_1 відразу показує документи, які посвідчують його особу та те, що він є військовослужбовець. ОСОБА_1 не заперечує ніяким чином, що він керував автомобілем, навпаки стверджує той факт, говорить, що їде на Київ, військовий. На запитання працівника поліції чи він сам в авто, відповідає – так. Згодом, під час спілкування з ним поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд за допомогою технічного приладу. ОСОБА_1 відповів, що сьогодні випив пива, просив увійти в положення та відпустити. Погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого становив 0,57‰. В подальшому ОСОБА_1 погодився з результатом огляду (а.с.7).
Тому, доводи апелянта щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставними, а тому їх слід вважати такими, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Також переглядом відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано безперервною відеофіксацією (а.с.7).
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Що ж стосується посилань сторони захисту на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради від 10.08.2025 о 06:50 год., згідно якого у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння не виявлено, то суд першої інстанції обґрунтовано не взяв даний висновок до уваги, належним чином обґрунтувавши свою позицію. 
Так, до місцевого суду було подано даний висновок (а.с.50).
При цьому слід звернути увагу на таку обставину, що через декілька хвилин після зупинки транспортного засобу під керування водія ОСОБА_1 о 04 год 01 хв у нього було виявлено алкогольне сп`яніння – результат 0,57‰ (а.с.3). 
Такі дані дають обґрунтовані підстави прийти до висновку, що на момент зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 о 04 год 01 хв, останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується чеком приладу Алкотест 7510 результат 0,57‰ (а.с.3), актом огляду, в якому ОСОБА_1 власноручно вказав, що згоден із результатом огляду, який склав 0,57‰ (а.с.4) та відеозаписом з бодікамери поліцейського а.с.7).
Тому висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради від 10.08.2025 о 06:50 год щодо ОСОБА_1 не спростовує вищенаведених доказів про те, що він о 04 год 01 хв 10 серпня 2025 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин суд апеляційної інстанції не бере до уваги висновок КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради від 10.08.2025 щодо ОСОБА_1 , оскільки він не спростовує сукупності вищезазначених доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 10 серпня 2025 року о 04 год 01 хв.. 
Є безпідставними посилання захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази причин зупинки ОСОБА_1 поліцейськими, а тому з цих підстав провадження підлягає закриттю.
Так, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, вказані доводи апелянта є безпідставними, і ніяким чином не впливають на висновок керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були безумовними підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено й істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для скасування постанови, як про це просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки не спростовують зазначеної вище сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі. Крім того, такі доводи були предметом перевірки під час розгляду справи місцевим судом, і на них надані обґрунтовані спростування.
При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду   В.П. Денісов