Справа № 127/40078/25
Провадження № 2/127/9596/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Сичука М.М.,
за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про встановлення факту, що має юридичне значення, 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану та внесення відповідних змін до актового запису про народження.
У первісній редакції позовних вимог позивач просила встановити факт неправильності в актовому записі № 4990 від 08.12.1976 року, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області щодо її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.06.2006 року (повторно), у частині виправлення прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та іншими документами, долученими до матеріалів справи. Як зазначає позивач, у низці документів її сина та сімейних актових записах прізвище фігурує у варіанті « ОСОБА_4 », однак у спірному актовому записі про народження та виданому на його підставі свідоцтві про народження міститься написання « ОСОБА_3 », що, на думку позивача, є неправильним та таким, що породжує юридичні наслідки, зокрема у сфері реалізації соціальних гарантій як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Позивач вказувала, що зверталася до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису, однак листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці від 27.11.2025 року їй було відмовлено у задоволенні заяви з роз`ясненням права на звернення до суду.
Відповідач Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці подав письмовий відзив, у якому проти задоволення позову заперечив. Відповідач зазначив, що актовий запис про народження № 4990 від 08.12.1976 року та актовий запис про шлюб складені відповідно до наданих на момент реєстрації паспортних даних, а тому підстав для внесення змін без рішення суду не вбачається. Також відповідач вказав, що позовні вимоги сформульовані неконкретно та не узгоджуються із порядком внесення змін до актових записів цивільного стану.
Окремо відповідач зазначив, що свідоцтво про народження не є самостійним об`єктом внесення змін, оскільки зміни здійснюються виключно до актового запису цивільного стану, а не до виданого на його підставі документа.
У подальшому представником позивача подано заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої уточнено спосіб захисту та сформульовано вимоги про встановлення факту неправильності в актовому записі № 4990 від 08.12.1976 року та зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження, зокрема щодо написання прізвища дитини, батька та матері.
У заяві про зміну предмета позову представник позивача зазначив, що первісно заявлені вимоги потребують процесуальної конкретизації, при цьому підстави позову не змінюються, нові обставини не додаються, а коригується виключно спосіб захисту порушеного права.
Ухвалою суду від 24.12.2025 провадження у справі відкрито та справа розглядається за правилами цивільного судочинства.
Ухвалою суду від 19.02.2026 року прийнято до розгляду змінені позовні вимоги представника позивача, у зв`язку з чим подальший розгляд справи здійснювався з урахуванням уточненої редакції позову.
В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовльнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подано письмові заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили обставини, на які посилається позивач як на підставу заявлених вимог.
Так, свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що тривалий час знайома із позивачем та її сім`єю, знає її сина ОСОБА_2 , а також обставини використання родиною прізвища « ОСОБА_4 ». Свідок зазначила, що у повсякденному житті, офіційних документах, а також у спілкуванні із родичами та знайомими прізвище сім`ї завжди вживалося саме у варіанті « ОСОБА_4 ». За словами свідка, написання прізвища « ОСОБА_3 » вона вважає технічною помилкою, оскільки таке написання не відповідало фактичному використанню прізвища членами родини.
Свідок також підтвердила, що позивач неодноразово звертала увагу на розбіжності у написанні прізвища в документах та вживала заходів для їх усунення, оскільки наявність різного написання прізвища створює труднощі при оформленні документів та реалізації належних прав.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні надала аналогічні пояснення та підтвердила, що їй достеменно відомо про використання родиною позивача прізвища « ОСОБА_4 ». Свідок зазначила, що знала ОСОБА_2 особисто, а також підтвердила, що у документах та під час офіційного й неофіційного спілкування він користувався прізвищем « ОСОБА_4 ».
Суд вважає показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 послідовними, логічними, такими, що узгоджуються між собою, а також із письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема актовими записами цивільного стану та іншими документами, поданими позивачем. Підстав не довіряти показанням свідків судом не встановлено, їх показання є співмірними із заявленими позовними вимогами та підтверджують доводи позивача щодо неправильності написання прізвища у спірному актовому записі цивільного стану.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідків, враховуючи позиції сторін, а також надані письмові докази, дійшов наступного висновку.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази у їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про доведеність заявлених вимог.
Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням змін до актових записів цивільного стану, їх поновленням та анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI.
Відповідно до частини першої статті 6 зазначеного Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану здійснюють державну реєстрацію народження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені та смерті, а також вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх.
Згідно зі статтею 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою офіційного підтвердження державою фактів, що мають юридичне значення. Актовий запис цивільного стану є документом, що містить персональні відомості про особу та підтверджує факт державної реєстрації відповідного акта цивільного стану, і до його спростування в судовому порядку має силу безспірного доказу.
Відповідно до статті 22 Закону внесення змін до актових записів цивільного стану здійснюється за наявності достатніх підстав, за результатами перевірки яких орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін або про відмову в їх внесенні із зазначенням мотивів такої відмови та порядку її оскарження.
Пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, передбачено, що внесення змін здійснюється органами державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, визначених законом.
Згідно з пунктом 2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.
Пунктом 2.16 Правил визначено, що зміни до актових записів цивільного стану вносяться як до паперових носіїв, так і до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі відповідного судового рішення.
Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 425/2737/17, відповідно до якої встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану є самостійною та достатньою правовою підставою для внесення відповідних змін органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Системний аналіз наведених норм свідчить, що встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану є юридичним фактом, який породжує обов`язок органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни, а вимога про внесення змін має похідний характер і вирішується судом одночасно із встановленням такого факту.
Оцінюючи подані докази, суд установив, що у спірному актовому записі цивільного стану допущено невідповідність у персональних даних особи, яка має істотне значення для її ідентифікації та реалізації цивільних прав.
Вказана невідповідність підтверджується сукупністю письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, узгоджуються між собою, є належними та допустимими у розумінні статей 77–80 ЦПК України та не спростовані відповідачем.
Позивачка звернулась до суду з вимогою про встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану № 4990 від 08.12.1976 року про народження її сина ОСОБА_2 , з подальшим внесенням змін до відповідного актового запису, зокрема щодо виправлення написання прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Підставою для звернення до суду позивачка зазначає наявність розбіжностей у написанні прізвища особи у різних офіційних документах, що унеможливлює реалізацію нею прав, пов`язаних із підтвердженням родинних зв`язків та отриманням соціальних гарантій, пов`язаних із загибеллю сина.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано низку письмових доказів, зокрема: повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 22.06.2006 року, паспортні документи, картку платника податків, свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть, сповіщення сім`ї про загибель, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а також інші офіційні документи.
Зазначеними доказами підтверджується, що у частині документів прізвище особи зазначено як « ОСОБА_3 », тоді як у спірному актовому записі та відповідному свідоцтві воно відображене як « ОСОБА_3 ». Вказані розбіжності є сталими та повторюваними у документах різних органів державної влади, що свідчить про наявність помилки або неточності первинного актового запису.
Крім того, матеріалами справи підтверджується факт звернення позивачки до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану. За результатами розгляду такої заяви листом від 27.11.2025 року № 1767-22.21-24 відповідач відмовив у внесенні змін, мотивуючи тим, що актовий запис складено відповідно до наданих на момент державної реєстрації документів, та роз`яснив право на звернення до суду.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем вичерпано адміністративний порядок вирішення питання, а спір набув судового характеру.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні розбіжності у написанні прізвища мають об`єктивний характер, підтверджуються офіційними документами різних органів державної влади, є сталими та не спростовані відповідачем.
За таких обставин суд вважає доведеним факт неправильності в актовому записі цивільного стану № 4990 від 08.12.1976 року, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у заявленій редакції.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 року роз`яснено, що встановлення неправильності в актових записах здійснюється на підставі сукупності письмових та інших достовірних доказів, які підтверджують заявлені обставини, а судове рішення має стосуватися лише тієї частини запису, в якій встановлено неправильність.
Постановою Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 425/2737/17 визначено, що встановлення неправильності в актовому записі є самостійною юридичною підставою для внесення змін до такого запису органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що встановлені у справі розбіжності у написанні прізвища мають об`єктивний характер, підтверджуються сукупністю письмових доказів та не спростовані відповідачем, який фактично не заперечив проти позовних вимог.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та похідна вимога про внесення змін до нього є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 10, 76-82, 89, 211, 263-265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити.
Встановити факт неправильності запису в актовому записі №4990 від 08 грудня 1976 року про народження ОСОБА_2 , а саме у частині зазначення прізвища « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».
Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на підставі цього рішення внести зміни до актового запису № 4990 від 08 грудня 1976 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: виправити прізвище дитини та батька з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », а прізвище матері з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 25497415, місцезнаходження: вул. Замостянська, 26а, м. Вінниця, 21009.
Повний текст рішення суду складено 11.05.2026 року.

Суддя: