ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/20147/25    Головуючий І-ї інстанції – Зінченко О.В.
Провадження № 33/818/447/26    Суддя доповідач – Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
21 квітня 2026 року  Харківський апеляційний суд у складі: 
головуючого судді     Гєрцика Р.В.
секретаря судового засідання   Костенко Ю.С.
за участю захисника     Ломаги А.А.  
представника потерпілого     Прядка О.О.        
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Ломаги А.А. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2025 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що 01.10.2025 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «KIA Sportage» номерний знак НОМЕР_1 по м-ну Конституції, 7 у м. Харкові, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3.б, 12.1., 13.1. ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Крім того, 01.10.2025 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «KIA Sportage» номерний знак НОМЕР_1 по м-ну Конституції, 7 у м. Харкові, став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР.
Постановою судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 10.11.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, на підставі статті 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі за її змістом захисник просить постанову судді змінити в частині накладення стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 штраф.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності та належним чином не мотивував накладення такого суворого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців.
Мотиви суду
Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення представника потерпілого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Постанова Шевченківського районного суду м.Харкова від 10.11.2025 року в частині встановлених фактичних обставин правопорушення, доведеності вини ОСОБА_1 та правильності кваліфікації його дій за ст.122-4, ст. 124 КУпАП в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП висновки суду в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
Зі змісту постанови судді першої інстанції вбачається, що суддею було прийнято рішення про накладення стягнення (його вид та розмір), виходячи з характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини, наявності щирого каяття. 
Так, судом було вирішено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі статті 36 КУпАП, остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Частиною 2 ст.33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд погоджується таким з висновком судді про необхідність призначення  ОСОБА_1 остаточного стягнення у виді позбавлення права керування на строк 1 рік, виходячи з наступного. 
Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.
Частиною 2 ст.33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.
Так, як встановлено з матеріалів справи, у зв`язку з недотриманням вимог ПДР України дії водія ОСОБА_1 дійсно завдали матеріальних збитків автомобілю потерпілого та після чого він з невідомих причин залишив місце події.
Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень штраф та позбавлення права керувати транспортними засобами.
Також, санкція ст.122-4 КУпАП передбачає альтернативні види адміністративних стягненьу виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
У випадках, коли санкція закону, за яким особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен належним чином мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.
Адміністративне правопорушення (проступок) – це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на охоронювані законом суспільні відносини і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення характеризується низкою ознак: дія або бездіяльність, тобто діяння; діяння суспільно небезпечне; діяння протиправне; діяння винне; діяння каране.
Апеляційний суд зазначає, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності – призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових адміністративних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. 
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо
Апеляційний суд зауважує, що у даній ситуації є підстави для застосування адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, виходячи з такого.
01.10.2025 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «KIA Sportage» номерний знак НОМЕР_1 по м-ну Конституції, 7 у м. Харкові, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3.б, 12.1., 13.1. ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Крім того, 01.10.2025 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «KIA Sportage» номерний знак НОМЕР_1 по м-ну Конституції, 7 у м. Харкові, став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР.
Так, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а, 2.3.б, 12.1., 13.1. ПДР невиконання яких створює підвищену небезпеку для інших водіїв.
Поряд з цим, апеляційний суд враховує фактичні обставини справи, а саме те, що внаслідок ДТП транспортний засіб потерпілого зазнав пошкоджень та після ДТП водій ОСОБА_1 усвідомлюючи, що став учасником ДТП, не переконався у стані потерпілого, чи не завдало це йому шкоди, свідомо залишив місце ДТП, що має характер грубого та істотного порушення ПДР.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги пояснення представника потерпілого про те, що ОСОБА_1 постановою Київського районного суду м.Харкова у справі № 953/10736/25 вже притягався до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП 

Таким чином, з огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами є співмірним вчиненому правопорушенню, необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таке стягнення буде пропорційним характеру вчинених дій, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 , внесе відповідні настанови у свідомість та змусить в майбутньому додержуватись положень ПДР та КУпАП, таким, що відповідає принципам законності, індивідуалізації та справедливості.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Ломаги А.А. залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Суддя Р.В. Гєрцик