Справа № 643/3739/26
Провадження № 2/643/4421/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

22.06.2026   

22 червня 2026 року місто Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Сугачової О.О.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Гребенюка Богдана Валерійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  
в с т а н о в и в:
Позивачка ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Гребенюка Б.В. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , якою просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28 січня 2011 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 52. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони уклали між собою шлюб, який зареєстрований 28 січня 2011 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 52. Від шлюбу сторони мають спільних двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для розірвання шлюбу є наявні різні погляди на життя, різні інтереси, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Фактично сім`я припинила своє існування, сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з березня 2025 року, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Підстав щодо примирення не існує. 
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Гребенюк Б.В. подав до суду письмову заяву, якою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про день та час слухання справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутності не надав, у зв`язку із чим, суд визнав доцільним слухати справу у відсутності відповідача, ухвалюючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. 
З боку відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладено 28 січня 2011 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 52. (а.с.9). 
Від шлюбу сторони мають спільних двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.12,34).
Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Позивачка, скориставшись даним правом, звернулася до суду з позовною заявою і наполягає на розірванні шлюбу. 
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.
Положеннями ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
Із матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2025 року, позивачка продовжувати шлюбні відносини не бажає, сім`я існує формально, спільного господарства не ведуть, відсутні спільні інтереси, спору між сторонами щодо спільно нажитого майна подружжя не вбачається та місця проживання неповнолітніх дітей не вбачається. 
На підставі зазначеного вище, а також беручи до уваги пояснення позивачки у позовній заяві, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Суд з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позовні вимоги.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні шлюбу позивачка не змінювала своє прізвище.
Далі, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судовий збір включено до складу судових витрат. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 258, 263, 259, 279, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Гребенюка Богдана Валерійовича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 28.01.2011 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 52. 
Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без зміни.

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова