УХВАЛА

28 травня 2026 року
м. Київ

справа № 947/19802/22
провадження № 61-10160св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Коротенка Є. В., 

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання договору недійсним та звільнення земельної ділянки за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Попроцького Дмитра Михайловича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року, ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року керівник Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулася до суду з позовом, у якому просила скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 14 вересня 2020 року № ОД 101200914270, зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; 
визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького О. С. від 22 вересня 2020 року за індексним номером 54196859 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу 2174742351101) на квартиру АДРЕСА_1 ; 
визнати недійсним договір від 28 жовтня 2020 року купівлі-продажу 34/100 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т. А. та зареєстрований за № 2603; 
зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за власний рахунок окремо розташованих об`єктів самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно до технічного паспорту від 15 вересня 2020 року, виконаного Приватним підприємством «Проект» (далі - ПП «Проект»), складаються із: 1-й об`єкт нерухомості, загальною площею 42,6 кв. м, з яких перший поверх, площею 18,2 кв. м (1 - передпокій (5,2 кв. м), 2 - санвузол (3,1 кв. м), 3 - кухня (9,9 кв. м), другий поверх - 24,4 кв. м (4 - коридор (2,2 кв. м), 5 - житлова (19,3 кв. м), 6 - санвузол (2,1 кв. м) та балкон (0,8 кв. м); 2-й об`єкт нерухомості, загальною площею 28,6 кв. м, з яких перший поверх, площею 13,6 кв. м (12 - підсобне приміщення (1,4 кв. м), 13 - підсобне приміщення (1,7 кв. м), 14 - підсобне приміщення (10,5 кв. м), другий поверх (15 - підсобне приміщення (15 кв. м); 3-й об`єкт нерухомості, загальною площею 8,4 кв. м (16 - санвузол (1,1 кв. м), 17 - підсобне приміщення (5,6 кв. м), 18 - коридор (1,7 кв. м).

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 06 квітня 2023 року позов задовольнив. Скасував реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 14 вересня 2020 року № ОД 101200914270, зареєстровану Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.
Визнав незаконним та скасував рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецького О. С. від 22 вересня 2020 року за індексним номером 54196859 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу 2174742351101) на квартиру АДРЕСА_1 .
Визнав недійсним договір від 28 жовтня 2020 року купівлі-продажу 34/100 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т. А. та зареєстрований за № 2603.
Зобов`язав ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за власний рахунок окремо розташованих об`єктів самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно до технічного паспорту від 15 вересня 2020 року, виконаного ПП «Проект», складаються із: 1-й об`єкт нерухомості, загальною площею 42,6 кв. м, з яких перший поверх, площею 18,2 кв. м (1 - передпокій (5,2 кв. м), 2 - санвузол (3,1 кв. м), 3 - кухня (9,9 кв. м), другий поверх - 24,4 кв. м (4 - коридор (2,2 кв. м), 5 - житлова (19,3 кв. м), 6 - санвузол (2,1 кв. м) та балкон (0,8 кв. м); 2-й об`єкт нерухомості, загальною площею 28,6 кв. м, з яких перший поверх, площею 13,6 кв. м (12 - підсобне приміщення (1,4 кв. м), 13 - підсобне приміщення (1,7 кв. м), 14 - підсобне приміщення (10,5 кв. м), другий поверх (15 - підсобне приміщення (15 кв. м); 3-й об`єкт нерухомості, загальною площею 8,4 кв. м (16 - санвузол (1,1 кв. м), 17 - підсобне приміщення (5,6 кв. м), 18 - коридор (1,7 кв. м).
Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 01 липня 2025 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі відмовив.

Одеський апеляційний суд постановою від 01 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року залишив без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Попроцький Д. М. посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року, ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 липня 2025 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

22 серпня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання договору недійсним та звільнення земельної ділянки за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Попроцького Дмитра Михайловича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року, ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 липня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 липня 2025 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
		
	І. А. Воробйова	
		
	Є. В. Коротенко