Справа № 381/3187/25
Провадження № 2/369/5941/26
РІШЕННЯ
Іменем України

10.06.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі судових засідань Худинець Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 381/3187/25 за позовом Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У червні 2025 року позивач звернувся до Фастівського районного суд Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги представника позивача мотивував тим, що 15 лютого 2022 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22033000570452 (далі за текстом – Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором.
Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, кредит надавався шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Клієнта НОМЕР_1 .
15 лютого 2022 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку та надання додаткових послуг № РКО-1192542/15022022/0043, відповідно до положень якого, Банк здійснює обслуговування поточних рахунків, у тому числі операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, відкритих на ім`я клієнта. На підставі поданої відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку та випуск електронного платіжного засобу, що подавалась одночасно з укладанням цього договору, Банк відкрив поточний рахунок на ім`я ОСОБА_1 за номером НОМЕР_1 .
Свої зобов`язання позивачем виконано, перераховано грошові кошти. Оскільки відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, яка станом на 13 березня 2025 року становить 151 648,08 грн., позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованість за кредитним договором у розмірі 151 648,08 грн.. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2442,40 грн.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 04.08.2025 року цивільну справу №381/3187/25 (провадження №2/381/1681/25) за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2025 відкрито провадження цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд хвалив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Заперечень щодо такого розгляду не надходило.
Ухвала про відкриття провадження по справі відповідачу направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Конверти повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням.
На час ухвалення судом рішення Відповідачка відзиву на позовну заяву до суду не надала.
Відповідно до положень ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2передбачено, що відповідно до статей55,124Конституції України та статті 3ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18 лютого 2020 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №22033000570452 (далі за текстом – Кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором.
Банк надав Відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту – 74400,00 гривень, дата надання кредиту: 15.02.2022, кінцева дата погашення кредиту: 15.02.2027, валюта кредиту: UAH, строк користування кредитом, міс: 60, цільове призначення - на споживчі потреби. 
Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості:
З 15.12.2022 по 14.06.2023 – 4,5% від суми кредиту;
З 15.06.2023 по 14.09.2024 – 3,5% від суми кредиту;
З 15.09.2024 по 14.12.2025 – 2,5% від суми кредиту;
З 15.12.2025 по 15.02.2027 – 1,5% від суми кредиту.
Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість - 0,001 % річних, 
Процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість - 56,0 % річних.
Також, 15 лютого 2021 року, між Відповідачем та ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ`АТ СК «ТАС» було укладено Заяву-приєднання (акцепт) №TS-2203300570452 про прийняття Пропозиції (оферти) на укладення Договору добровільного страхування життя позичальника АТ «Банк Кредит Дніпро» у формі договору приєднання від 29 січня 2021 року (далі за текстом – Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з життям здоров`ям та працездатнісю застрахованої особи. Вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Як зазначено в договорі страхування та п.3.6.1. Кредитного договору, розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 14400,00 грн.

В подальшому, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, Правилами роботи банків затвердженими постановою Правління Національного банку України від 25.02.2022 № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп» (із подальшими змінами), Національний банк України дозволив банкам не враховувати несплату за кредитами протягом 24.02.2022-30.06.2022 як прострочення (кредитні канікули).
Про запровадження, умови та строк дії кредитних канікул у зв`язку із введенням на території України воєнного стану АТ «Банк Кредит Дніпро» повідомляло клієнтів у низці публікацій на сторінках офіційного сайту Банку www.creditdnepr.com.ua:
- ІНФОРМАЦІЯ_1 дата оприлюднення – 02.03.2022;
- https://creditdnepr.com.ua/novyna/kredytni-kanikuly-za-usima-kredytamy-fizychnyh-osib-vid-banku-kredyt-dnipro, дата оприлюднення – 24.03.2022;
- https://creditdnepr.com.ua/novyna/bank-kredyt-dnipro-prodovzhyv-kredytni-kanikuly-dlya-kliyentiv-fizychnyh-osib, дата оприлюднення – 31.05.2022;
- https://creditdnepr.com.ua/prupunennya-kreditnih-kan%D1%96kul, дата оприлюднення – 01.07.2022.
Крім того, про умови кредитних канікул Банк повідомляв на сторінці https://creditdnepr.com.ua/umovi-kreditnih-kanikul.
У пункті 3.1 Кредитного договору передбачено, що ОСОБА_1 мала здійснювати платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії у вигляді щомісячних рівномірних платежів, які є обов`язковим платежем. На час дії кредитних канікул було відтерміновано сплату боргу Відповідачем, в результаті чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли ним не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість. Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу ОСОБА_1 , а лише відтермінували його сплату, що відображено у розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви.
Однак, ОСОБА_1 як позичальник свої обов`язки за Кредитним договором не виконувала протягом тривалого проміжку часу навіть після поліпшення умов кредитування, внаслідок чого утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 13 березня 2025 року становить 151 648,08 грн. грн. та складається з уми залишку простроченого кредиту 97 836,32 гривень; суми прострочених відсотків 1,74 гривень; суми прострочених комісій 53810,02 гривень.
АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на адресу Відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором. Проте, станом на дату подачі позову, зазначена вимога Банку була залишена Відповідачем без виконання. У зв`язку з чим, Банк визнав дату погашення кредиту такою, що настала 13.03.2025 року.
З метою обґрунтування свої вимог, позивачем до матеріалів справи долучено по особовим відповідача та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 22033000570452 від 15.02.2022 р, копію Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», версія 23.2.
Відповідно до ч. 1ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2ст. 1054ЦК України).
У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Заборгованість за Кредитним договором виникла на підставі користування Відповідачем коштами кредитної лінії, які після вдалого використання Відповідач відмовився повертати чим грубо порушив взяті на себе зобов`язання.
Відповідно до ч. 1ст. 1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частинами 1, 2ст. 625ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 22033000570452 від 15.02.2022 р. у сумі 151648,058 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча шістсот сорок вісім гривень 08 копійки), яка складається із: суми залишку простроченого кредиту 97 836,32 гривень; суми прострочених відсотків 1,74 гривень; суми прострочених комісій 53810,02 грн.
На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, відповідач не спростував наданий розрахунок, тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ Банк Кредит Дніпро в загальному обсязі 151 648,08 грн. 

Згідно з положеннями ч. ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2442,40 грн.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.10,12,19,81,141,258-260,263-265,274-279,280 ЦПК України, ст.509,525,526,530,536,599,1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за Кредитним договором № 22033000570452 від 15.02.2022 р. у сумі 151648,058 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча шістсот сорок вісім гривень 08 копійки), яка складається із: суми залишку простроченого кредиту 97 836,32 гривень; суми прострочених відсотків 1,74 гривень; суми прострочених комісій 53810,02 гривень., сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень. 40 коп.

Інформація про позивача: Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» місцезнаходження: місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 75, код ЄДРПОУ 14352406.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ