№ 207/8142/25 
№ 2/207/823/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого судді Погребняк Т.Ю. 
при секретарі Мишалов О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобал Спліт” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2025 року позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю “Глобал Спліт” звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 62 948 грн. 94 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 02 травня 2018 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір №26257000012617, згідно з п.1.1 договору банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта 26257000012617, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу шляхом встановлення кредитного ліміту. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно – телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
28.05.2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір факторингу №28/05/25/1, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передає ТОВ «Глобал Спліт» за плату належні йому Права Вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Станом на 20.11.2025 року за договором НОМЕР_1 утворилась заборгованість в сумі 62 948,94 грн., з яких: 27 330,97 грн. - заборгованість за основним боргом; 35 617,97 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідач не виконав свого обов`язку та не здійснював платежі для погашення існуючої заборгованості, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. 

Представник відповідача ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково: заборгованість за тілом кредиту 27 330,97 грн.; проценти 13 765,27 грн.
За змістом виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Банк Кредит Дніпро» за період з 02.05.2018 року до 28.05.2025 року відповідач користувалася кредитним лімітом та періодично сплачувала кошти з метою погашення кредитної заборгованості. Так, востаннє відповідач користувалась кредитним лімітом 06.07.2022 року у сумі 4836,60 грн. Останній платіж відповідачем було зроблено 11.11.2022 року у розмірі 2704,28 грн. за простроченим тілом кредиту та 4088,06 грн. за простроченими процентами. 

Позивач обраховує кредитну заборгованість по процентам за період із 27.01.2020 року по 28.05.2025 року. В той же час, відповідно до Додатку №11 до позову, а саме досудової вимоги № 4585 від 01.05.2025 року, позивачем повідомлено відповідача, що строк повернення кредиту за кредитним договором №26257000012617 від 02.05.2018 року закінчився 27.09.2023 року.
Також, відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №28/05/25/1 зазначено позичальника ОСОБА_1 під №542 та вказано строк дії кредитного договору із 02.05.2018 року по 27.09.2023 року.
Таким чином, самим банком АТ «Банк Кредит Дніпро» як позикодавцем строк дії кредитного договору був визначений саме до 27.09.2023 року та кредитний договір не було пролонговано, починаючи із цієї дати. ОСОБА_1 в свою чергу, не здійснювала користування кредитним лімітом поза межами цієї дати, як було показано вище, а також не здійснювала погашення існуючої кредитної заборгованості, тобто зі своєї сторони також не вчиняла будь-яких дій, пов`язаних із тим, що вона висловлює свою волю на продовження дії кредитного договору.
Отже, строк кредитування закінчився 27.09.2023 року і право кредитодавця нараховувати процентів за договором після закінчення цього строку припинилося, натомість виникає право вимоги кредитора щодо стягнення з боржника штрафних санкцій, передбачених ст.625 ЦК України. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц.
Відповідно до судової вимоги № 4585 від 01.05.2025 року позивачем повідомлено відповідача, що строк повернення кредиту за кредитним договором №26257000012617 від 02.05.2018 року закінчився 27.09.2023 року.
Отже, із розрахунку заборгованості, наданого позивачем (додаток2) видно, що станом на закінчення строку кредитування, а саме 27.09.2023 року, загальний розмір прострочених процентів складав 13 765,27 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. Інша сума процентів, а саме за період з 28.09.2023 року по 28.05.2025 року, нарахована неправомірно та за межами строку кредитування, а тому не підлягає стягненню. Просить позов задовольнити частково та стягнути борг в розмірі 41096 грн. 24 коп., з яких тіло вредиту 27 330,97 грн.; проценти 13 765,27 грн.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення по справі, котрі містять заяву фактично про зменшення розміру позовних вимог, оскільки 03.02.2026 року відповідачем частково сплачено заборгованість по кредитному договору - 27 330,97 грн., тому розмір позовних вимог змінено і становить 35 617,97 коп.
Позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та становить три роки. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Строк дії кредитного договору №26257000012617 укладений на невизначений строк і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. Згідно розрахунку заборгованості до кредитного договору дата внесення останнього платежу відповідачем в рахунок погашення заборгованості -11.11.2022 року.
В розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України були внесені доповнення пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVІD), строки, визначені статтями 257, 258,362,559, 681, 728,786,1293 цього Кодексу продовжується на строк дії такого карантину, який було відмінено постановою Кабінетом Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 на всій території України з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року». Тобто передбачений ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності у три роки був продовжений на весь час дії карантину, до 30.06.2023 року.
Крім того, в розділ Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України були внесені доповненням пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом зупиняється на строк дії такого стану. Отже, строк позовної давності може бути обмежений трьома роками за відсутності підстав для продовження такого строку.
Також, перебіг позовної давності у справі про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, а також витрат від інфляції за кредитом і відсотками стосовно кожного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до Закону №4434-ІХ з 04.09.2025 року відбулось відновлення перебігу позовної давності в Україні. Отже, сьогодні якщо боржник прострочив виплату в період дії зупинки строків позовної давності ще не міг сплинути і його початком слід вважати 04 вересня 2025 року. Тому строк позовної давності тривалістю у три роки по кредиту №26257000012617 починає відраховуватися після 04 вересня 2025 року. 
Виходячи з викладеного, у кредитора були наявні законні підстави продовжити строк дії ліміту кредитування, який діє до повного виконання та передбачає пролонгацію кредитного ліміту. При цьому позичальник мав протягом 14 днів відмовитись від договору та наданих коштів. Також за позичальником залишилося право відмовитись від пролонгації та загалом, в будь-який момент припинити користуватися кредитною лінією, закривши заборгованість перед кредитором в повній мірі. Тож у представника відповідача відсутні будь-які правові підстави для заперечення законності нарахованих після 27.09.2023 року відсотків по кредиту №26257000012617. 
Після відступлення права вимоги за договором №26257000012617 до ТОВ «Глобал Спліт», жодних нарахувань зі сторони ТОВ «Глобал Спліт», в тому числі штрафних санкцій не здійснювалось. Сума заборгованості, право вимоги на яку було переуступлено, не змінена, включаючи відсотки по кредиту.
На підставі викладеного просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 35 617,97 грн. 
В наданій до суду заяві представник позивача підтримав змінені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника.
В наданій до суду заяві представник відповідача просить розглянути справу без його участі та участі відповідача, без фіксації судового розгляду технічними засобами. 
Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах, зазначених відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2018 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір №26257000012617, згідно з п.1.1 договору банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта 26257000012617. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно – телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
28.05.2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір факторингу №28/05/25/1, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передає ТОВ «Глобал Спліт» за плату належні йому Права Вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Заборгованість відповідача складає 35 617,97 грн.
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі,він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, кредитний договір був укладений в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021р. у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та становить три роки. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Строк дії кредитного договору №26257000012617 укладений на невизначений строк і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. Згідно розрахунку заборгованості до кредитного договору дата внесення останнього платежу відповідачем в рахунок погашення заборгованості -11.11.2022 року.
В розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України були внесені доповнення пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVІD), строки, визначені статтями 257, 258,362,559, 681, 728,786,1293 цього Кодексу продовжується на строк дії такого карантину, який було відмінено постановою Кабінетом Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 на всій території України з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року». Тобто передбачений ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності у три роки був продовжений на весь час дії карантину, до 30.06.2023 року.
Крім того, в розділ Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України були внесені доповненням пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом зупиняється на строк дії такого стану. Отже, строк позовної давності може бути обмежений трьома роками за відсутності підстав для продовження такого строку.
Також, перебіг позовної давності у справі про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, а також витрат від інфляції за кредитом і відсотками стосовно кожного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до Закону № 4434-ІХ з 04.09.2025 року відбулось відновлення перебігу позовної давності в Україні. Отже, сьогодні якщо боржник прострочив виплату в період дії зупинки строків позовної давності ще не міг сплинути і його початком слід вважати 04 вересня 2025 року. Тому строк позовної давності тривалістю у три роки по кредиту №26257000012617 починає відраховуватися після 04 вересня 2025 року. 
Виходячи з викладеного, у кредитора були наявні законні підстави продовжити строк дії ліміту кредитування, який діє до повного виконання та передбачає пролонгацію кредитного ліміту. При цьому позичальник мав протягом 14 днів відмовитись від договору та наданих коштів. Також за позичальником залишилося право відмовитись від пролонгації та загалом, в будь-який момент припинити користуватися кредитною лінією, закривши заборгованість перед кредитором в повній мірі. Тож у представника відповідача відсутні будь-які правові підстави для заперечення законності нарахованих після 27.09.2023 року відсотків по кредиту №26257000012617. 
Після відступлення права вимоги за договором №26257000012617 до ТОВ «Глобал Спліт», жодних нарахувань зі сторони ТОВ «Глобал Спліт», в тому числі штрафних санкцій не здійснювалось. Сума заборгованості, право вимоги на яку було переуступлено, не змінена, включаючи відсотки по кредиту. Строк позовної давності тривалістю три роки починає відраховуватись післяґ 04.09.2025 року (дати набрання чинності Законом № 4434-ІХ).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобал Спліт” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім у справі судові витрати: судовий збір.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263 – 265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобал Спліт” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобал Спліт” (ЄДРПОУ 41904846, м. Київ, вул. Жилянська буд.5Б, офіс 5) заборгованість за кредитним договором №26257000012617 від 02.05.2018 року в розмірі 35 617 (тридцять п`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 97 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю“Глобал Спліт” судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 19.06.2026 року.

Суддя Т.Ю. Погребняк