ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5254/24 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б. 
розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) сторін заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" адвоката Борисенко Владислава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/5254/24 
за позовом ОСОБА_1 , смт. Солоне, Дніпропетровська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь", селище Надіївка, Дніпропетровська область 
про визнання недійсними рішень загальних зборів; скасування наказу та поновлення на посаді директора; стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" про:
- визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" від 01 листопада 2024 року, оформлених протоколом від 01.11.2024 №01/11;
- скасування наказу № 026/1-П від 01.11.2024 та поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь";
- стягнення на користь позивача середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01.11.2024 по дату винесення судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" від 01 листопада 2024 року, оформлені протоколом від 01.11.2024 № 01/11, мають бути визнані судом недійсними з підстав прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства. Зокрема питання про:
- підтвердження звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України та ч. 13 ст. 39 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та
- до моменту визначення дати звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства вирішено вважати її директором Товариства, тимчасово відстороненою від виконання своїх повноважень зі збереженням заробітної плати - не були включені до порядку денного загальних зборів.
Також позивач стверджує про скликання загальних зборів неуповноваженою особою - ОСОБА_2 .
Вимога про скасування наказу № 026/1-П від 01.11.2024 є похідною і позивачка зауважує, що скасування рішення загальних зборів тягне за собою скасування і вказаного наказу, що, в свою чергу, призведе до поновлення її на робочому місці. 
Крім того, позивачкою заявлена вимога про стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01.11.2024 по дату винесення судового рішення.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі №904/5254/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Витрати зі сплати судового збору за подання позову покладено на позивача.
Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.05.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.,
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2026 по справі №904/5254/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі №904/5254/24 - залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі №904/5254/24 – залишено без змін. Судові витрати ОСОБА_1  за подання апеляційної скарги на рішення суду покладені на заявника апеляційної скарги.
В свою чергу, 15.05.2026 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" адвоката Борисенко Владислава Анатолійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №904/5254/24 в частині розподілу судових витрат, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача 24 625,00 грн, та зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначав орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 18 900 грн., додав договір на надання правничої допомоги (суду першої інстанції), ордер та копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, при цьому у відзиві відзначив, що відповідні докази будуть подані в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.05.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.
19.05.2026 до суду від представника позивачки через систему Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового судового рішення з клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу. 
Заява обґрунтована наступним: 
- у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність; при цьому, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати Товариства були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.
Наголошує, що в послуги включено пояснення від 11.02.2026 з вартістю у розмірі 7525, 00 грн та пояснення від 06.05.2026 у розмірі 3300, 00 грн.
В той же час, ст.161 ГПК України визначені заяви по суті справи, до яких письмові пояснення не відносяться, а частиною 5 ст. 161 ГПК України передбачено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним. Разом з тим, суд не надав дозволу відповідачу на надання таких додаткових пояснень.
Звертає увагу, що зі змісту поданих письмових пояснень вбачається, що відповідач фактично штучно доповнив відзив на апеляційну скаргу новими доводами, які мав викласти саме у відзиві.
Оскільки позивач у зазначених поясненнях після подання до суду навів додаткові доводи та обґрунтування, не просив дозволу подати такі пояснення, а суд не визнав їх подання необхідним, то подання таких пояснень не потребує стягнення витрат на правничу допомогу. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19. Така ж позиція викладена у додатковій Постанові Верховного Суду від 30 вересня 2025 року по справі № 910/8275/24.
Крім того, згідно акту від 14 травня 2026 року за пояснення 06.05.2026 визначена сума 2200, а не 3300, як у заяві, а тому взагалі не зрозуміло звідки взялася така сума. А тому витрати в загальному розмірі: 10 825 грн за подання пояснень не підлягають задоволенню в повному обсязі;
- звертає увагу, що заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу позивача, зводяться до викладення власної позиції у справі та повністю дублюють доводи, які були ним викладені у відзиві на позовну заяву у цій справі; адвокат Борисенко В.А. надавав відповідачеві правничу допомогу у судах першої та апеляційної інстанцій, був обізнаний з усіма деталями справи, з правовими питаннями та судовою практикою у подібних спорах, з огляду на що, вимоги відповідача в частині стягнення сум витрат за ці послуги (підготовки та подачі відзиву на апеляційну скаргу) є надмірними. Тому заявлений відповідачем до стягнення з позивача в порядку розподілу витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції розмір судових витрат у сумі 9450,00 грн за підготовку та подання відзиву не відповідає критеріям співмірності;
- з приводу витрат на участь у судових засіданнях, вважає, що вказані витрати є також завищеними, адже для прикладу судове засідання 12.05.2026 тривало 14 хвилин (з урахування ухвалення судового рішення та його проголошення), а тому витрати у розмірі 2200 є завищеними та не відповідають реальності; аналогічна ситуація і з першим судовим засіданням, яке не тривало одну годину. 
Обґрунтовуючи в цій частині доводи заперечень, представник позивачки просить вважати їх клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу. 
З урахуванням наведеного, просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі, а у випадку, якщо суд прийде до висновку про часткове задоволення вказаної заяви, то просить зменшити розмір витрат до їх обґрунтованого розміру, а саме до 3000 грн.
Відповідні заперечення з клопотанням надійшли до суду також у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку 21.05.2026.
Ухвалою суду від 26.05.2026 заяву прийнято до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" адвоката Борисенко Владислава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення та відповідні заперечення позивача щодо розподілу судових витрат, колегія суддів встановила наступне.
До відзиву на позов відповідач додавав попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, як і у апеляційній скарзі (поданій до суду апеляційної інстанції) відповідач навів орієнтовний розмір судових витрат в суді апеляційної інстанції – 18 900 грн. У відзиві зазначено, що такі докази будуть подані в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.
Постанову у справі ухвалено 12.05.2026, а відповідачем заяву про ухвалення додаткового рішення подано суду 15.05.2026. Тобто, відповідачем докази подані протягом п`яти днів з дня ухвалення постанови. 
До заяви позивачем надано:
- копію додаткової угоди від 01.01.2026 №7 до договору про надання правової (професійної правової) допомоги від 18.09.2024;
- копії актів надання послуг №06/03 від 30.06.2025, №02/05 від 28.02.2026; №05/02 від 14.05.2026;
- копії платіжних інструкцій №3558 від 08.07.2025 на суму 11 550 грн, №4213 від 19.03.2026 на суму 9675,00 грн; 
- докази направлення заяви позивачу.
Також до відзиву на позов відповідачем було додано копію договору про надання правової (професійної правової) допомоги від 18.09.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2476 від 16.04.2012 на Борисенко Владислава Анатолійовича (а.с.141-145, 148, т.1) та до відзиву на апеляційну скаргу ордер серії АЕ №1394979 від 11.06.2025 (а.с.235, т.1).
Так, 18.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Завод Полмімердеталь” (Клієнт) та Адвокатським об1єднанням «Борисенко і партнери» (Адвокатське об`єднання, далі АО) укладено договір про надання правової (професійної правової) допомоги.
Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту за його усними чи письмовими зверненнями правову (правничу) допомогу (далі - «правова допомога» або «послуги») протягом усього строку дії цього Договору. 
Види та зміст наданої за цим Договором правової допомоги, розмір гонорару зазначаються в Акті надання правової допомоги, який оформляється в порядку, визначеному цим Договором. 
Інші умови можуть визначатися додатковими угодами до цього Договору. 
За умовами п.1.2 договору на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору щомісячно, станом на останній день відповідного календарного місяця, або в інший погоджений Сторонами термін, складається акт надання правової допомоги (надалі іменується «Акт»). Акт передається (надсилається) Адвокатським об`єднанням Клієнту для підписання. Клієнт, отримавши - з Акт, повинен протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання підписати його та другий екземпляр Акту передати Адвокатському об`єднанню або, у разі незгоди з Актом, надати Адвокатському об`єднанню у строк протягом 5 (п`яти) календарних днів моменту отримання мотивовану відмову від підписання Акту. У разі ненадання Клієнтом Адвокатському об`єднанню мотивованої письмової відмови від підписання Акту, Акт вважається підписаним Клієнтом та правова допомога вважається наданою належним чином.
Розділом 4 договору визначено, що вартість послуг (гонорар) за цим Договором визначається у Додаткових угодах до цього Договору (п.4.1); оплата гонорару здійснюється клієнтом в національній валюті України (гривні) (п.4.2 договору); до розміру гонорару, визначеного в цьому розділі Договору, входить виключно гонорар Адвокатського об`єднання, та не входять витрати на відрядження, суми платежів до Державного бюджету України (судовий збір, державне мито тощо), вартість послуг третіх осіб (крім вартості послуг спеціалістів у галузі права, залучених Адвокатським об`єднанням), якщо отримання таких послуг є необхідним для належного виконання Адвокатським об`єднанням своїх обов`язків за цим Договором (п.4.3); гонорар за надання правової допомоги оплачуються Клієнтом протягом трьох днів з моменту отримання ним Акту, зазначеного в пункті 1.2. цього Договору, якщо інший порядок та/або строк оплати не визначений у Додатковій угоді до цього " Договору (п.4.4); розрахунки за Договором здійснюються в безготівковій формі (п.4.5); за домовленістю сторін гонорар може сплачуватись в порядку передоплати на підставі відповідного рахунку Адвокатського об`єднання (п.4.6).
За умовами п.7.1 договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2025 року. В разі якщо жодна зі Сторін не повідомить іншу Сторону про бажання припинити дію цього Договору не менше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії, дія Договору вважається подовженою на 12 місяців. Кількість подовжень дії Договору не обмежується.
01.01.2026 сторонами укладено додаткову угоду №7 до договору, за змістом пункту 1 якого сторони дійшли згоди щодо зміни розміру гонорару за надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги у справі Ме904/5254/24 за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про визнання недійсним рішення зборів, скасування наказу про поновлення на посаді директора та стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу, встановивши його у розмірі 2 100,00 гри (дві тисячі сто гривень) за одну годину роботи Адвокатського об`єднання, що еквівалентно 50 доларам США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення цієї Додаткової угоди, округлених до найближчих 50 (п`ятдесяти) гривень. 
Пунктом 2 додаткової угоди Сторони вирiшили, що оплата гонорару здійснюється Клієнтом в національній валюті України (гривні). У випадку зміни офіційного курсу гривні по відношенню до долару СШІА відбувається перерахування розміру гонорару згідно з еквівалентом, визначеним в пункті 2 цієї Додаткової угоди. Перерахування здійснюється виходячи з офіційного курсу, встановленого НБУ на день надання правової допомоги з конкретного питання (представництво інтересів в конкретному судовому засіданні, підготовка конкретного документу тощо), а якщо правова допомога надавалася протягом більш ніж одного дня - встановленого на день закінчення надання правової допомоги з конкретного питання. При цьому розмір гонорару за одну годину роботи Адвокатського об`єднання округлюється до найближчих 50 (п`ятдесяти) гривень. 
У всьому іншому, що не врегульовано умовами даної Додаткової угоди, Сторони керуються умовами Договору (п.3 додаткової угоди №7).
Між сторонами за договором підписано:
- 30.06.2025 Акт надання послуг №06/03, згідно з яким АО надано, а клієнтом отримано наступні послуги: - надано консультації з юридичних питань поточної господарської діяльності – 1 година вартістю 2100 грн; - складено та подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив ТОВ "Завод Полімердеталь" на апеляційну скаргу Кравченко Л.І. у справі №904/5254/24 – 3,5 години, вартістю 2700 грн за годину на 9 450 грн, всього на загальну суму 11 550 грн.;
- 28.02.2026 акт №02/05 за яким АО надано, а клієнтом прийнято наступні послуги: - надано правову допомогу ТОВ "Завод Полімердеталь" у судовому засіданні Центрального апеляційного господарського суду 05.02.2026 у справі №904/5254/24 – 1 годину вартістю 2150 грн; - складено та подано до Центрального апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення ТОВ "Завод Полімердеталь" у справі №904/5254/24 – 3,5 години вартістю 2150 за годину на суму 7525 грн, всього на загальну суму 9675 грн;
- 14.05.2026 акт №05/02 за яким АО надано, а клієнтом прийнято наступні послуги: - складено та подано до Центрального. апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення ТОВ "Завод Полімердеталь" - 1 година вартістю 2200 грн; - надано правову допомогу ТОВ "Завод Полімердеталь" у судовому засіданні 12.05.2026 Центрального апеляційного господарського суду у справі – 1 година вартістю 2200 грн, всього на загальну суму 4400 грн.
На підтвердження оплати наданих послуг надані платіжні інструкції №3558 від 08.07.2025 про оплату 11 550 грн; №4213 від 19.03.2026 про оплату 9675 грн. 
Матеріалами справи підтверджується надання відповідачу правової допомоги і складання процесуальних документів у справі в суді апеляційної інстанції адвокатом Борисенко В.А. згідно з ордером серія АЕ №1394979 від 11.06.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2476 від 16.04.2012.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення. 
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
Відповідно до приписів частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст. 126 ГПК України).
Суд апеляційної інстанції наголошує, що можуть бути розподілені витрати і такі, що вже фактично понесені (відшкодування) і такі, що тільки підлягають сплаті (згідно правового висновку, наведеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19). 
Відповідно до положень частини четвертої статті 129 ГПК України: 
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 
2) у разі відмови в позові - на позивача; 
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з урахуванням відмови у задоволенні позову і відмови у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені відповідачем в суді апеляційної інстанції мали б бути покладені на позивача.
За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанова КГС ВС від 31.05.2022 у cправі № 917/304/21).
Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом. 
Разом з тим, положеннями статті 221 ГПК України визначено: якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Наведені вище положення статей 124, 126, 129 ГПК України у сукупності з положеннями статті 221 ГПК дають підстави дійти висновку, що у разі подання стороною таких доказів до закінчення судових дебатів у справі, суд може вирішити питання розподілу судових витрат під час ухвалення судового рішення. У разі якщо сторона (з поважних причин) до закінчення судових дебатів не подала докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, але зробила про це відповідну заяву суд може вирішити питання про судові витрати, шляхом ухвалення додаткового рішення.
Як зазначалось вище, згідно поданих відповідачем доказів додаткова угода від 01.01.2026 №7 до договору (якою врегульоване питання визначення гонорару в суді апеляційної інстанції), акти наданих послуг №06/03 від 30.06.2025, №02/05 від 28.02.2026, платіжні інструкції №3558 від 08.07.2025, №4213 від 19.03.2026 існували на момент ухвалення постанови суду (12.05.2026), втім до судових дебатів (що визначені для апеляційної інстанції ч.7 ст.270 ГПК України) не були подані заявником, а надані 15.05.2026 до заяви про ухвалення додаткового судового рішення. 
При цьому, клопотання з обґрунтуванням підстав неможливості подати ці докази вчасно та докази поважності підстав неподання суду апеляційної інстанції відповідних доказів до судових дебатів заявником не наведено. 
З цього приводу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, пославшись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголосила:
- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;
- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
У постанові від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду врахував, що рішення суду першої інстанції було ухвалене 27.12.2022, при цьому позивач звернувся із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої додав докази їх понесення, протягом п`яти днів після його ухвалення (03.01.2023). Докази були датовані за період з 09.12.2021 до 03.08.2022, тобто до моменту постановлення рішення суду першої інстанції; погодився з позицією суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки її зміст не містив обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.
Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд господарських справ, також неодноразово посилався на зазначені висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови від 04.06.2025 у справі №912/2005/24, постанови від 25.09.2024 у справі № 910/1007/22, від 26.11.2024 у справі № 916/2168/22, від 12.12.2024 у справі № 911/826/23, від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 12.03.2025 у справі №910/87/24, від 25.03.2025 у справі №910/11352/24, від 15.04.2025 у справі №910/6138/24).
З огляду на зазначене, та згідно аналізу норм ст.ст.80, 129, 221 ГПК України у їх взаємозв`язку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення можуть бути прийняті докази понесення витрат на правничу допомогу, які створені (датовані) після його ухвалення (оскільки такі не існували на час прийняття судового рішення) або в разі визнання поважними підстав їх неподання до судових дебатів, в інакшому випадку (якщо докази датовані до ухвалення судового рішення і сторона не заявляє клопотання про визнання поважними підстав неподання таких доказів до судових дебатів) – такі докази не можуть бути прийняті судом і в задоволенні відповідної заяви сторони слід відмовити. 
Враховуючи наведене правове регулювання, приймаючи до уваги існування таких доказів відповідача як: - додаткова угода від 01.01.2026 №7 до договору (якою врегульований порядок обчислення гонорару); - акти наданих послуг №06/03 від 30.06.2025, №02/05 від 28.02.2026; - платіжні інструкції №3558 від 08.07.2025, №4213 від 19.03.2026, на момент ухвалення постанови суду (12.05.2026) і відсутність клопотання відповідача з обґрунтуванням поважності підстав неподання таких доказів до судових дебатів, відповідні докази судом апеляційної інстанції не приймаються.
Щодо акту наданих послуг від 14.05.2026 на суму 4400 грн., то оскільки такий базується на порядку визначення гонорару адвоката встановленому додатковою угодою №7 від 01.01.2026, що не прийнята апеляційним господарським судом через відсутність обґрунтування поважності підстав неподання цих доказів до судових дебатів, то, відповідно, не може бути прийнятий для підтвердження визначення вартості, зазначених у ньому послуг. 
Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що є слушними доводи позивача з приводу такого виду наданої представником відповідача послуги, як письмові пояснення, складення яких представником відповідача хоча і підтверджується матеріалами справи, втім, подання цього документу судом апеляційної інстанції обов`язковим не визначалося і суд не зобов`язував учасників справи подати додаткові пояснення. А тому, суд розцінює подання цих пояснень виключно як ініціативу самого адвоката відповідача, з огляду на що, відсутні підстави для покладення на іншу сторону (на позивача) витрат відповідача, понесених на оплату цієї послуги з правничої допомоги.
Аналогічної висновки щодо такого виду документів (письмових пояснень) по справі і порядку їх подання дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, у додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2025 року по справі № 910/8275/24.
З огляду на викладене, підстави для задоволення заяви представника відповідача щодо ухвалення додаткового судового рішення відсутні.
Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Полімердеталь" адвоката Борисенко Владислава Анатолійовича про ухвалення додаткової постанови в частині розподілу судових витрат у справі №904/5254/24 (№б/н від 14.05.2026) - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст.288-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано суддями Івановим О.Г. Верхогляд Т.А. 08.06.2026, суддею Парусніковим Ю.Б. (через перебування у відпустці) 15.06.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд 

Суддя Ю.Б. Парусніков