Справа № 373/3326/25
Провадження № 2/373/372/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Лебедя В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М. звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4697574 від 21.06.2021 у розмірі 44762,04 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4697574, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн на строк 30 днів, з можливістю продовження (пролонгації) строку договору, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Базова процентна ставка складає 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та застосовується у випадку пролонгації строку кредитування на стандартних умовах. Відповідно до умов договору позичальник може пролонгувати строк кредитування, продовжуючи користуватися кредитними коштами. За умовами договору строк пролонгації на стандартних умовах не міг перевищувати 60 днів.
15.12.2021 між ТОВ «Мілоан»та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги доборжників, вказаних у реєстрі, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 4697574 від 21.06.2021.
Позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 10-01/2023, укладеного 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».
Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого станом на день подання позову утворилась заборгованість у розмірі 44762,04 грн, з якої: заборгованість за основним зобов`язанням - 6668,04 грн, заборгованість за процентами - 36494,04 грн, заборгованість за комісією - 1600,00 грн.
У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач визнає, що ним були отримані грошові кошти за вказаним кредитним договором у розмірі 8000,00 грн. Разом з тим, стверджує, що не підписував анкету-заяву та паспорт споживчого кредиту. Крім того зазначає про неподання представником позивача належних доказів перерахування кредитних коштів. Уважає розмір нарахованих відсотків завищеним, неспівмірним із сумою отриманого кредиту. Зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів відступлення права вимоги за цим кредитним договором. Вважає долучену до матеріалів справи копію договору відступлення права вимоги № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 неналежним і недопустимим доказом, оскільки доданий до нього реєстр боржників є нечитабельним та не містить його прізвища. Зазначає про неподання представником позивача доказів здійснення оплати за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, тому вважає ТОВ «Коллект Центр» неналежним позивачем, який не набув права вимоги до відповідача. Також заперечує проти стягнення із нього витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн, що є завищеним та неспівмірним зі складністю справи.
У відповіді на відзив представник позивача просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на те, що відповідач, підписавши кредитний договір, засвідчив свою обізнаність з його істотними умовами. Зазначає, що укладення кредитного договору було б неможливим без вчинення активних дій з боку відповідача (підписання анкети-заяви, зазначення у ній інформації щодо реквізитів банківської карти, введення одноразового ідентифікатора). Відповідач не скористався своїм правом відмовитися в односторонньому порядку від його укладення протягом 14 днів з моменту його укладення. Вважає, що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства України та волевиявленню його сторін.
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши у користування відповідача кошти у розмірі, погодженому сторонами договору, на зазначений відповідачем номер карткового рахунку. Стверджує, що поданий доказ перерахування кредитних коштів є належним. Зазначає, що розмір нарахованих відсотків за договором відповідає його умовам, нарахування відбулося у межах строку кредитування. Крім того, зауважує, що сторонами кредитного договору було погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявної непогашеної заборгованості, без додаткових дій з боку сторін договору. Також вважає правомірним нарахування відсотків у випадку прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у розмірі, встановленому п.1.6 договору в якості процентів, передбачених ст. 625 ЦК України.
Також вважає, що матеріали справи містять належні та допустимі докази набуття позивачем права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не має наслідком визнання договору факторингу недійсним, не позбавляло відповідача виконати зобов`язання за кредитним договором на користь первісного кредитора.
Крім того, зазначає про подання належних доказів надання позивачу правової допомоги. Розмір заявлених витрат на таку допомогу є співмірним зі складністю справи. Доказів протилежного суду надано не було.
Ухвалою судді від 03.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
17.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позов.
10.12.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою судді від 11.05.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке.
21.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 4697574 (далі - договір, кредитний договір), за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 8000,00 грн на строк 30 днів (п. 1.2, 1.3 договору), зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3600,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним (п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним (п. 1.6 договору).
Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1600,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00% від суми кредиту одноразово.
Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (U24660), який був направлений 21.06.2021 на телефонний номер НОМЕР_1.
Крім копії кредитного договору в паперовій формі представником позивача подано копію анкети-заяви на кредит № 4697574 від 21.06.2021, яка містить особисті дані відповідача, в тому числі номер мобільного телефону - НОМЕР_1 ; копії графіку платежів, паспорта споживчого кредиту № 4697574, довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію.
Умовами договору, зокрема, пунктом 2.1 передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
До позову додано квитанцію платіжної систем ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» про здійснення 21.06.2021 переказу коштів у розмірі 8000,00 грн на карту № НОМЕР_2 за кредитним договором № 4697574 від 21.06.2021.
Із наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів відповіді АТ «Сенс Банк» № 8307-БТ-32.3/2026 від 22.05.2026 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкритий рахунок № НОМЕР_3 та емітовано платіжну карту № НОМЕР_4 , фінансовий номер телефону - НОМЕР_1 .
Згідно даних виписки про рух коштів по вказаному рахунку за період із 18.06.2021 до 01.07.2021 вбачається, що на карту 21.06.2021 були зараховані грошові кошти у розмірі 8000,00 грн.
Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Мілоан», вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 19.10.2021 становить 21090,64 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 6668,00 грн, заборгованість за процентами - 12822,64 грн, заборгованість за комісією - 1600,00 грн.
Із вказаного розрахунку вбачається, що за період із 21.06.2021 до 21.07.2021, із 21.08.2021 до 04.09.2021, із 19.09.2021 до 03.10.2021 проценти були нараховані відповідно до п. 1.5.2 договору, за період із 22.07.2021 до 20.08.2021, із 05.09.2021 до 18.09.2021, із 04.10.2021 до 19.10.2021 - відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 договору. Загальний строк пролонгацій на стандартних умовах складає 60 днів.
15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити право грошової вимоги за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право вимоги до боржників і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між первісним кредитором і боржниками.
Із реєстру божників від 15.12.2021 до зазначеного вище договору факторингу вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4697574 від 21.06.2021 на загальну суму 21090,64 грн, з яких 6668,00 грн - сума заборгованості за кредитом, 12822,64 - сума заборгованості за процентами, 1600,00 грн - заборгованість за комісією.
Копія платіжної інструкції № 313550011 від 20.12.2021 свідчить про перерахування ТОВ «Вердикт Капітал» на рахунок ТОВ «Мілоан» грошових коштів у розмірі 4014759,20 грн, призначення платежу - оплата згідно договору факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021.
Із розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 17.10.2025 складає 44762,04 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 6668,00 грн, заборгованість за процентами - 36494,04 грн (із них проценти в розмірі 23671,40 грн нараховані за період із 15.12.2021 до 23.02.2022 після набуття ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до відповідача за договором факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021), комісія - 1600,00 грн.
На підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4697574 від 21.06.2021 на загальну суму 44762,04 грн, з яких 6668,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 36494,04 грн - сума заборгованості за процентами, 1600,00 грн - комісія.
До вказаного договору долучені також копії акту зарахування зустрічних вимог від 28.02.2023, реєстру боржників від 10.01.2023, акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023,акту прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді від 10.01.2023.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до норм ст. 526, 527, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Законом України «Про платіжні послуги» визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.
Відповідно до п. 53 ст. 1 цього Закону переказ коштів без відкриття рахунку- платіжна послуга, що надається платнику з метою переказу коштів у готівковій чи безготівковій формі отримувачу або надавачу платіжних послуг, який діє від імені отримувача, під час якої надавач цієї послуги не використовує відкритий у нього рахунок платника та/або отримувача.

Згідно з п. 54 ст. 1 цього Закону, платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.
Як зазначено в п. 6 ч. 1 ст. 5 цього Закону до фінансових платіжних послуг належать послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 46 цього Закону надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників. Надавачі платіжних послуг виконують платіжні інструкції відповідно до черговості їх надходження (крім випадків, установлених законом) та виключно в межах залишку коштів на рахунку платника, крім випадків виконання платіжної операції за рахунок наданого платнику кредиту.
Згідно з ч. 8 ст. 46 цього Закону надавач платіжних послуг вважається таким, що виконав належним чином платіжну операцію, якщо така операція виконана на користь отримувача відповідно до унікального ідентифікатора, зазначеного ініціатором у платіжній інструкції.
Як зазначено в ч. 1 ст. 49-1 цього Закону надавачі платіжних послуг виконують миттєвий кредитовий переказ відповідно до вимог, встановлених цим Законом. Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги та обмеження щодо виконання миттєвого кредитового переказу.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 49-1 цього Закону надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку після отримання платіжної інструкції на виконання миттєвого кредитового переказу зобов`язаний перевірити дотримання всіх необхідних умов для виконання такої платіжної інструкції та наявність і доступність коштів на рахунку платника. Надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку після вчинення всіх дій щодо перевірки блокує суму коштів платіжної операції, необхідну для виконання миттєвого кредитового переказу, або списує суму коштів платіжної операції з рахунку платника.
Моментом прийняття платіжної інструкції на виконання миттєвого кредитового переказу є зафіксований в операційно-обліковій системі надавача платіжних послуг з обслуговування рахунку час надходження до нього такої платіжної інструкції від платника, незалежно від години або календарного дня її прийняття.
Згідно з ч. 5 ст. 49-1 цього Закону надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний протягом 10 секунд з моменту прийняття платіжної інструкції на виконання миттєвого кредитового переказу забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок отримувача, доступність для отримувача зарахованих коштів та повідомити надавача платіжних послуг з обслуговування рахунку про завершення платіжної операції.
Надавач платіжних послуг отримувача після зарахування на рахунок отримувача суми коштів за платіжною операцією з виконання миттєвого кредитового переказу зобов`язаний невідкладно безкоштовно повідомити отримувача про таке зарахування коштів у спосіб, передбачений договором між ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Поданими доказами підтверджено укладення 21.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем кредитного договору № 4697574 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписання його відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає положенням ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».
Ідентифікація відповідача як споживача фінансових послуг на веб-сайті товариства проведена відповідно до вимог закону, він передав кредитору свої персональні дані, а саме: номер паспорта, відомості про РНОКПП, банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу місця реєстрації. Таким чином, без активних дій зі сторони відповідача укладення кредитного договору було б неможливим.
Здійснення переказу кредитних коштів на виконання умов укладеного кредитного договору із використанням платіжної системи узгоджуються з приписами Закону України «Про платіжні послуги». Крім того, у відзиві на позов відповідач визнав факт отримання кредитних коштів у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк кредитування становив 30 днів, до 21.07.2021.
Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом були визначені в розмірі 3600,00 грн, які нараховувались за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становила 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) стандартних (базових) умовах, вчинять дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Із доданої до позову відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «Мілоан», вбачається, що після закінчення строку кредитування (30 днів) відповідач продовжив користування кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за договором, тим самим продовживши дію договору на пільгових та стандартних умовах.
Загальний період пролонгацій на стандартних умовах, протягом якого проценти нараховувалися ТОВ «Мілоан» відповідно до п. 1.6 кредитного договору (5,00 %), складає 60 днів. 
Нарахування процентів за користування кредитними коштами ТОВ «Вердикт Капітал» після набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відбулося після закінчення узгодженого сторонами строку договору на стандартних умовах (60 днів), а тому суд уважає подальше нарахування заборгованості за процентами за користування кредитом ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставними й таким, що не відповідає умовам кредитного договору.
Твердження відповідача у відзиві на позов на неможливість визначення, які саме договори були передані новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 15/12-2021-22 від 15.12.2021, спростовуються долученим до матеріалів справи доказами: копією реєстру боржників та витягу до нього від 15.12.2021, які містять необхідну інформацію щодо номеру кредитного договору, дати укладення, суми кредиту та загального залишку заборгованості за договором.
Доводи відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів здійснення оплати за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 спростовується матеріалами справи, зокрема, копією акта зарахування зустрічних вимог від 28.02.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».
Щодо посилання відповідача про неотримання ним повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, то суд констатує, що відповідач не був позбавлений можливості сплачувати заборгованість за договором на користь первісного кредитора.
З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 06.02.2019 у справі № 361/2105/16-ц вбачається, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Доказів сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору відповідачем подано не було.
Враховуючи викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4697574 від 21.06.2021 у розмірі 21090,64 грн, з яких: 6668,00 грн - заборгованість за виданим кредитом, 12822,64 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 21.06.2021 по 19.10.2021 (відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 кредитного договору), 1600,00 грн - заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд, задовольняючи позовні вимоги у розмірі 21090,64 грн (47,12% від ціни позову), стягує з відповідача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1141,43 грн (2422,40 : 100% х 47,12%).
Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були подані наступні докази: копію договору про надання правової допомоги № 01/07/2025 від 01.07.2025; копію тарифів на послуги; копію заявки на надання юридичної допомоги № 1664 від 01.09.2025; копію витягу з акту № 14 від 30.09.2025 про надання правової допомоги.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого адвокатом часу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 4697574 від 21.06.2021 у розмірі 21090,64 грн (двадцять одна тисяча дев`яносто гривень 64 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 1141,43 грн (одна тисяча сто сорок одна гривня 43 копійки) .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133; код ЄДРПОУ 44276926;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

СУДДЯ:         В.В. ЛЕБІДЬ