Єдиний унікальний номер 317/1368/26
Провадження № 2/317/1047/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Качана А.В.
за участі:
секретаря судового засідання Ботушанської Є.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,- 

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. 
Позов вмотивовано тим, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позивач зазначає, що з відповідачем у шлюбі не перебували.
Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини, однак матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. 
Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.
З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини — ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 грудня 2025 року і до досягнення дитиною трирічного віку.
25.03.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 21.04.2026.
21.04.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.
06.05.2026 позивач подала до суду заяву про відкладення розгляду справи з метою надання їй часу для уточнення позовних вимог. Судове засідання відкладено на 21.05.2026.
12.05.2026 до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в якій позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення розміру аліментів на її утримання, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Жодних заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи завчасно і належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку із наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 , про що складено актовий запис № 369 від 28.11.2025 (а.с. 5).
Отже, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2 .
Відповідно до наказу Акціонерного товариства «Мотор Січ» від 30.12.2025 № 1135 позивачу ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.01.2026 по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
Позивач ОСОБА_1 проживає разом з дитиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.02.2026 № 2303-5003970754 та від 31.01.2026 № 2303-5003955181 (а.с. 9).
З викладених у позовній заяві пояснень позивача слідує, що у позивача з відповідачем, без реєстрації шлюбу, народилася дитина, яка проживає разом із позивачем, позивач не працює оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною до 3-х років, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.
Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі – СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За приписами ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
Згідно із ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Оскільки позивач не працює у зв`язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною до 3-х років, крім соціальної допомоги інших прибутків не має, потребує фінансової допомоги суд вважає позовні вимоги в частині розміру аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів на спростування зазначених фактів та доказів надання фінансової підтримки, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам малолітніх дітей.
Визначений позивачем розмір аліментів буде відповідати потребам зазначених осіб та критеріям виваженості, розумності та справедливості, не буде для відповідача надмірним тягарем.
Стосовно, заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача аліментів починаючи саме з 01.12.2025 суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовна заява подана позивачем через систему «Електронний суд» 06.03.2026, отже відповідно до приписів ч. 1 ст. 191 СК України, по даній справі аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а саме з 06.03.2026.
Отже позовні вимоги в частині стягнення аліментів, як на утримання дитини так і на утримання відповідача до досягнення дитино трирічного віку, за період з 01.12.2025 по 06.03.2026 задоволенню не підлягають.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини — ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 березня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 березня 2026 року і до досягнення дитиною трирічного віку. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 1064 грн. 96 коп.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-81,84, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 березня 2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 06 березня 2026 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В задоволенні позову в іншій частині – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1064 грн. 96 коп. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації місця проживання ВПО: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 .

Суддя          А.В. Качан