Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/1703/25 
Провадження № 2/943/286/2026 
17 лютого 2026 року м. Буськ Львівська область
Буський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Шендрікова Г.О.
секретаря судового засідання Ладиги С.В
за участю прокурора Шаповалова В.О. 
представника позивача Савчук І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Буськ цивільну справу за позовною заявою Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави, в інтересах Львівської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача: Буське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП "Галсільліс" про розірвання договору на право довгострокового тимчасового користування лісами № 15/1 від 13.03.2008 року та повернення лісової ділянки загальною площею 0,8 га, привівши її у попередній стан, шляхом проведення демонтажу (знесення) тимчасових споруд, за рахунок тимчасового лісокористувача, -
в с т а н о в и в :

Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області М. Байса 27.03.2025 звернулась з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_1 в якому просить розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісами № 15/1 від 13.03.2008, укладений Буським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс» (код ЄДРПОУ 31148180, вул. Замкова, 10А, смт Олесько, Золочівський район, Львівська область, 80533) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), повернути власнику – Львівській обласній раді (код ЄДРПОУ 22340506, вул. Винниченка,18, м. Львів, 79008) лісову ділянку загальною площею 0,8 га, яка розташована у кварталі НОМЕР_2 виділ 1 Буського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс», привівши її у попередній стан, шляхом проведення демонтажу (знесення) тимчасових споруд, за рахунок тимчасового лісокористувача; стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02910031, проспект Шевченка, 17/19, м. Львів, 79005) судовий збір у розмірі 4 844,8 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що під час реалізації представницьких повноважень Золочівською окружною прокуратурою в ході вивчення стану додержання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 14.12.2007 № 1370 «Про виділення лісових ділянок в довгострокове тимчасове користування» виділено із земель постійного користування дочірніх лісогосподарських підприємств ЛГП «Галсільліс» в довгострокове тимчасове користування лісові ділянки юридичним і фізичним особам, зокрема п 1.8 цього розпорядження, ОСОБА_1 – 0,8 га за межами с. Гумнисько на території Гумниської сільської ради із земель Буського ДЛГП, терміном на 49 років. 
На виконання вказаного розпорядження, на підставі рішення Львівської обласної ради від 04.12.2007 № 409 «Про порядок та умови використання лісових ресурсів місцевого значення та користування земельними ділянками лісового фонду» постійним лісокористувачем – Буським ДЛГП «Галсільліс» та тимчасовим лісокористувачем – ОСОБА_1 13.03.2008 укладено договір на право довгострокового тимчасового користування лісами № 15/1.
Золочівською окружною прокуратурою за результатами опрацювання листів Буського ДЛГП «Галсільліс» встановлено, що тимчасовий лісокористувач – ОСОБА_1 не сплачує за довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою загальною площею 0,8 га, яка розташована у кварталі НОМЕР_2 виділ НОМЕР_3 Буського ДЛГП «Галсільліс» та станом на цей час має заборгованість у розмірі 51 151,50 грн (за 2022 рік - 9 450,62 грн, за 2023 рік – 12 559,91 грн, за 2024 рік – 13 689,91 грн, за 2025 рік – 15 451,06 грн), чим тривалий час грубо порушує істотні умови Договору в частині своєчасного та повного внесення плати за користування лісовою ділянкою загальною площею 0,8 га.
Водночас, Буським ДЛГП «Галсільліс» 04.10.2024 проведено обстеження лісової ділянки у кварталі НОМЕР_2 виділ НОМЕР_3 Буського ДЛГП «Галсільліс» загальною площею 0,8 га, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі Договору, та встановлено, що на лісовій ділянці розміщено тимчасові споруди. Згідно із інформацією Буського ДЛГП «Галсільліс» № 26 від 23.04.2025 встановлено, що у постійного лісокористувача відсутня будь-яка дозвільна документація щодо розміщення ОСОБА_1 тимчасових споруд на лісовій ділянці загальною площею 0,8 га, чим грубо порушено істотні умови Договору в частині погодження з постійним лісокористувачем на зведення тимчасових будівель і споруд. 
Відповідно до п. 25 Договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Таким чином, тимчасовим лісокористувачем ОСОБА_1 тривалий час грубо порушуються істотні умови Договору в частині своєчасного та повного внесення плати за користування лісовою ділянкою загальною площею 0,8 га та в частині зведення тимчасових будівель і споруд на указаній лісовій ділянці без погодження з постійним лісокористувачем - Буським ДЛГП «Галсільліс». 
Таким чином, за наслідками опрацювання інформації щодо укладення та виконання умов Договору встановлено, що відповідач тривалий час грубо порушуються істотні умови договору в частині своєчасного та повного внесення плати за довгострокове тимчасове користування лісами та встановлення незаконних тимчасових будівель і споруд на території орендованої лісової ділянки без погодження із власником лісів, постійним лісокористувачем. З наведених підстав просить позовні вимоги задоволити.
13.11.2025 від представника Львівської обласної ради - Юрчук О.В. надійшли пояснення щодо позовної заяви в яких зазначає обґрунтованість позовних вимог, а саме: важливим елементом правового режиму тимчасового користування лісами відповідно до нормативних положень Конституції України, Земельного кодексу України та Лісового кодексу України є платність. Аналізуючи умови договору № 15/1 від 13.03.2008 та поведінку відповідача можна зробити висновок, що ОСОБА_1 зловживав засадами цивільного законодавства та порушив принцип регулювання приватноправових відносин, а саме систематично не виконував істотні умови договору щодо плати за довгострокове тимчасове користування лісами. З огляду на викладене та враховуючи фактичні обставини справи, очевидним є те, що відповідач «вживав право на зло», оскільки цивільно-правовий інструментарій (систематичне невиконання істотних умов договору щодо плати за довгострокове тимчасове користування лісами) використовувався відповідачем всупереч інтересам територіальної громади та зумовив для неї (в особі Львівської обласної ради) настання негативних наслідків. Таким чином, наведене додатково підтверджує істотність порушення ОСОБА_1 істотних умов договору довгострокового тимчасового користування лісами № 15/1 від 13.03.2008, що, у свою чергу, свідчить про підставність та обґрунтованість позовних вимог.
В судовому засіданні прокурор Шаповалов В.О. та представник позивача Львівської обласної ради – Савчук І.В. позовні вимоги підтримали та просили такі задоволити.
Позиція відповідача: ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надавав.
Позиція третьої особи: 01.10.2025 у відзиві на позов Буське ДЛГП « Галсільліс» позов підтримав в повному обсязі та просив задоволити позовні вимоги.
Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно з розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 14.12.2007 № 1370 «Про виділення лісових ділянок в довгострокове тимчасове користування» виділено із земель постійного користування дочірніх лісогосподарських підприємств ЛГП «Галсільліс» в довгострокове тимчасове користування лісові ділянки юридичним і фізичним особам, зокрема п 1.8 цього розпорядження, ОСОБА_1 – 0,8 га за межами с. Гумнисько на території Гумниської сільської ради із земель Буського ДЛГП, терміном на 49 років.
Відповідно до п. 1 Договору, постійний лісокористувач виділяє, а тимчасовий лісокористувач приймає в довгострокове тимчасове платне користування лісову ділянку для відпочинкової зони. Згідно із п. 2 Договору, в тимчасове користування виділяється лісова ділянка загальною площею 0,8 га, яка розташована у кварталі 48 виділ 1 Буського ДЛГП «Галсільліс». Відповідно до п. 6 Договору, останній укладено на 49 років. 
Згідно із п. 7 Договору, плата за довгострокове тимчасове користування лісами вноситься тимчасовим лісокористувачем на рахунок постійного лісокористувача у розмірі: 356,16 грн Буське ДЛГП «Галсільліс» та 258,73 грн Гумниська сільська рада, яка розраховується відповідно до «Методики розрахунку розміру щорічної плати лісогосподарським підприємствам ЛГП «Галсільліс» по договорах довгострокового тимчасового користування лісами» по договорах довгострокового тимчасового користування лісами, затвердженої наказом ЛГП.
Відповідно до п. 8 Договору, обчислення розміру плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції. 
Згідно із п. 9 Договору, плата вноситься у такі строки: за перший рік використання лісової ділянки вноситься при заключенні цього договору, а за наступні роки проводиться на умовах попередньої оплати. 
Відповідно до п. 13.1 Договору, на тимчасового лісокористувача, що використовує лісову ділянку за цим договором, діють норми ЛК України, інших нормативноправових актів лісового і природоохоронного законодавства. 
Відповідно до абз. 5 п. 21 Договору, тимчасовий лісокористувач зобов`язаний, зокрема, своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів та користування лісовою ділянкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЛК України тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів. Однак, тимчасовий лісокористувач – ОСОБА_1 упродовж 2022- 2025 років не сплачує за довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою загальною площею 0,8 га, яка розташована у кварталі НОМЕР_2 виділ НОМЕР_3 Буського ДЛГП «Галсільліс» та станом на цей час має заборгованість у розмірі 51 151,50 грн, що підтверджується листами Буського ДЛГП «Галсільліс». 
Згідно із абз. 4 п. 21 Договору, тимчасовий лісокористувач має право, зокрема, за погодженням із власником лісів, постійним лісокористувачем в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності та зобов`язаний виконувати інші права і обов`язки, що передбачені ЛК України та іншими нормативно-правовими актами з цього питання. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЛК України тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право, зокрема, за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності. 
Згідно із п. 3 Договору, лісова ділянка передається в тимчасове користування без будь-яких будинків, будівель, споруд та інших об`єктів.
Буським ДЛГП «Галсільліс» 04.10.2024 проведено обстеження лісової ділянки у кварталі НОМЕР_2 виділ НОМЕР_3 Буського ДЛГП «Галсільліс» загальною площею 0,8 га, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 на підставі Договору, та встановлено, що на лісовій ділянці розміщено тимчасові споруди, що підтверджується комісійним актом обстеження від 04.10.2024 та долученими до останнього додатками. Однак, відповідно до інформації Буського ДЛГП «Галсільліс» № 26 від 23.04.2025, у постійного лісокористувача відсутня будь-яка дозвільна документація щодо розміщення ОСОБА_1 тимчасових споруд на лісовій ділянці загальною площею 0,8 га.
Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 ЛК України, тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право, за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності.
Частиною 2 статті 20 ЛК України передбачені обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування: 1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором; 2) виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором; 3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; 4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; 5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів; 6) не порушувати прав інших лісокористувачів. Законом та договором можуть бути передбачені й інші права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування.
Аналогічно п. 6.4 Правил використання корисних властивостей лісів , затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 № 502 установлено, що спорудження тимчасових будівель і споруд, у тому числі лінійного типу, необхідних для ведення господарської діяльності, здійснюється за погодженням з постійними лісокористувачами (власниками лісів).
Таким чином, тимчасовий довгостроковий лісокористувач за погодженням із постійним лісокористувачем в установленому законом порядку може зводити тимчасові будівлі, споруди та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушувались умови договору, а також вимоги лісового законодавства України.
Підстави для припинення права тимчасового користування лісами передбачені ч. 5, 7 ст. 78 Лісового кодексу України. Так, право тимчасового користування лісами припиняється у разі порушення правил і норм, умов спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, а також використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища та в разі використання лісової ділянки не за цільовим призначенням.
Статтею 105 ЛК України передбачена відповідальність за порушення лісового законодавства, в тому числі за знищення або пошкодження лісу внаслідок підпалу або недбалого поводження з вогнем, порушення інших вимог пожежної безпеки в лісах; знищення або пошкодження лісу внаслідок його забруднення хімічними та радіоактивними речовинами, виробничими і побутовими відходами, стічними водами, іншими шкідливими речовинами, підтоплення, осушення та інших видів шкідливого впливу; порушення строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; невнесення плати за використання лісових ресурсів у встановлені строки.
Статтями 526, 610, 611 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідачем відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 131-1 п. З Конституції України, ст. 56 ЦПК України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Статтею 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Статтею 7 Лісового кодексу України передбачено, що від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності.
У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.
Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону (ст. 8 ЛК України).
Рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення приймаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями (ст. 6 ст. 31 ЛК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зробила правовий висновок про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п. 37 Постанови).
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 38).
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу, (п. 40 Постанови).
Отже, органами, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Львівська обласна рада, як власник лісової ділянки, Буське ДЛГП ЛГП «Галсільліс», як орган державного контролю з ведення лісового господарства та як постійний користувач лісів.
Судом з`ясовано, що Львівська обласна рада та Буське ДЛГП ЛГП «Галсільліс» тривалий час, не ініціювалося питання щодо припинення дії договору довгострокового тимчасового користування лісами, лісова ділянка не використовувалася за цільовим призначенням, не здійснювалися заходи щодо збереження оздоровчих та захисних властивостей лісів.
Суд враховує, що у даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що лісова ділянка, продовжує використовуватися ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства та в супереч інтересам держави, жодних заходів, направлених на захист порушених інтересів держави до цього часу не вжито.
Відтак, суд дійшов переконання, що згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором доведена бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду.
Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду (ст. 630 ЦК України).
Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Статтею 636 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 2 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. ч. 2, З ст. 653 ЦК України).
Після припинення дії договору тимчасовий лісокористувач повертає постійному лісокористувачу лісову ділянку (п. 12 Договору).
Частиною 1 статті 20 ЛК України передбачені права тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування: 1) здійснювати господарську діяльність у лісах з дотриманням умов договору; 2) за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності; отримувати продукцію і доходи від її реалізації.
Частиною 2 статті 20 ЛК України передбачені обов`язки 3) тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування: 1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором; 2) виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором; 3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; 4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; 5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсі в; 6) не порушувати прав інших лісокористувачів.
Законом та договором можуть бути передбачені й інші права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.09.2012 № 551 затверджено Примірний договір довгострокового тимчасового користування лісами.
Відповідно до п. 22 Примірного договору довгострокового тимчасового користування лісами передбачено право лісокористувача за погодженням із постійним лісокористувачем, власником лісів в установленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності .
Відповідно до п. 23 Примірного договору довгострокового тимчасового користування лісами передбачено обов`язок лісокористувача своєчасно вносити плату за користування лісовою ділянкою.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідачем були порушені норми лісового законодавства стаття 20 Лісового кодексу України, а також умови договору, а саме, будівництво на спірній лісовій ділянці незаконної огорожі всупереч умов Договору, що є підставою для його розірвання, слід зазначити, що відповідач будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, суду не надав.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення істотних умов договору № 15/1 у частині своєчасної сплати за користування лісовою ділянкою на загальну суму заборгованості становить 51 151,50 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 4844,80 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 628, 632, 636, 651 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 20, 31, 78 ЛК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 15, 56, 76-81, 89, 95, 141, 177, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273-279 ЦПК України, суд, — 
у х в а л и в :

позов Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області М. Байси в інтересах держави в особі в інтересах Львівської обласної ради до ОСОБА_1 про розірвання договору на право довгострокового тимчасового користування лісами № 15/1 від 13.03.2008 року та повернення лісової ділянки загальною площею 0,8 га, привівши її у попередній стан, шляхом проведення демонтажу (знесення) тимчасових споруд, за рахунок тимчасового лісокористувача - задоволити.
Розірвати договір на право довгострокового тимчасового користування лісами № 15/1 від 13.03.2008, укладений Буським дочірнім лісогосподарським підприємством ЛГП «Галсільліс» (код ЄДРПОУ 31148180, вул. Замкова, 10А, смт Олесько, Золочівський район, Львівська область, 80533) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Зобов`язати тимчасового лісокористувача – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) повернути власнику – Львівській обласній раді (код ЄДРПОУ 22340506, вул. Винниченка,18, м. Львів, 79008) лісову ділянку загальною площею 0,8 га, яка розташована у кварталі НОМЕР_2 виділ 1 Буського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП «Галсільліс», привівши її у попередній стан, шляхом проведення демонтажу (знесення) тимчасових споруд, за рахунок тимчасового лісокористувача.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02910031, UA138201720343140001000000774 у ДКСУ у м. Києві (проспект Шевченка, 17/19, м. Львів, 79005)) судовий збір у розмірі 4 844,80 грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено: 04.05.2026 року. 

Учасники справи:
Позивач: Львівська обласна рада, ЄДРПОУ 22340506, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18.
Прокурор, яка діє в інтересах держави: Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області Байса Мирослава Михайлівна (ЄДРПОУ 0291003123, вул. Поштова, 7, м. Золочів, Львівська область, 80700).
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Третя особа: Буське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс» (ЄДРПОУ 31148180, вул. Замкова, 10А, смт Олесько, Золочівський район, Львівська область, 80533).

Суддя: Г. О. Шендрікова