ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/32068/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року (суддя О.М. Неклеса)
у справі № 160/32068/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії №046850016713 від 28.10.2025 позивачу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області переглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 21.10.2025 з урахуванням спірного періоду роботи відповідно до архівної довідки №0-18 від 21.10.2024. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу є протиправним та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Суд першої інстанції з`ясував, що згідно з архівною довідкою №О-18 від 21.10.2024, виданою Архівною установою «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, по документам архівного фонду «Колгосп «Зоря комунізму» (КСП «Зоря», ТОВ «Кринички», СФГ «Відродження») в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників значиться «Охрименко Ал-др Ив.» Рік народження « 1963». По наявних документах працював з 1980 року по 1981 рік та з 1984 року по 2003 рік. У довідці також зазначено кількість вироблених трудоднів трудової участі у колгоспному виробництві.
Окрім того, відповідно до довідки №129 від 28.10.2024, виданої Архівною установою «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників, та в книгах обліку розрахунків по оплаті праці архівного фонду «Колгосп «Зоря комунізму» (КСП «Зоря», ТОВ «Кринички») за період з 1980 року по 2003 рік інша особа з даними позивача не значиться. Наявні записи (архівні дані) в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників архівного фонду «Колгосп «Зоря комунізму» (КСП «Зоря», ТОВ «Кринички») тотожні «співпадають» з записами в трудовій книжці.
Відтак, суд першої інстанції вказав на протиправне не врахування періоду роботи позивача відповідно до архівної довідки №0-18 від 21.10.2024.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Скаржник вказує, що згідно наданих позивачем документів його страховий стаж склав 05 років 5 місяців 16 днів, а тому пенсійний орган правомірно прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії від 28.10.2025 через відсутність у позивача необхідного страхового стажу; вважає, що ним правомірно не зараховано позивачу період роботи згідно довідки №О-18 від 21.10.2024, адже в довідці ім`я та по-батькові позивача написано скорочено, дату народження зазначено невірно.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся з заявою від 21.10.2025 до територіального органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком.
Разом із заявою про призначення пенсії за віком позивачем подані копії таких документів: трудової книжки серія НОМЕР_1 ; архівної довідки №129 від 28.10.2024; архівної довідки № 0-18 від 21.10.2024; витягу з книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників с. Кринички Том №2.
Заява та додані до неї документи розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
За результатом розгляду наданих позивачем документів, ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №046850016713 від 28.10.2025, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
У рішенні зазначено, що пенсійний вік становить 60 років, вік заявника 62 роки 10 місяців, необхідний страховий стаж становить 29 років, страховий стаж особи – 5 років 5 місяців 16 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи відповідно до архівної довідки №0-18 від 21.10.2024, оскільки в довідці вказано ім`я та по батькові скорочено та невірно зазначено дату народження, чим порушено вимоги пункту 26 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637.
Вважаючи протиправним рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до 01 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж), а страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 01 січня 2004 року.
Отже, до 01 січня 2004 року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджені записами в трудовій книжці) автоматично зараховується як страховий стаж.
Відповідно до статті 62 Закону України №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 Порядку №637 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Спірним рішенням пенсійного органу №046850016713 від 28.10.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Також, цим рішенням позивачу до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до архівної довідки №О-18 від 21.10.2024, оскільки в довідці вказано ім`я та по батькові скорочено та невірно зазначено дату народження.
Як правильно з`ясував суд першої інстанції, позивач починаючи з 1980 року працював в колгоспі та має свій окремий вид трудової книжки - трудову книжку колгоспника, дата заповнення книжки 02.01.1980. Трудова книжка містить відомості про прийняття позивача в члени колгоспу «Зоря комунізму» Солонянського району Дніпропетровської області - 02.01.1982, звільнення за власним бажанням 29.03.2000, прийняття на роботу в ТОВ «Кринички» - 29.03.2000 та звільнення - 08.06.2004. Окрім того, трудова книжка колгоспника також містить відомості про роки, в яких позивач приймав трудову участь у громадському господарстві, зокрема 1980, 1981, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990-2004 роки.
Також згідно з архівною довідкою №О-18 від 21.10.2024, що видана Архівною установою «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, по документам архівного фонду «Колгосп «Зоря комунізму» (КСП «Зоря», ТОВ «Кринички», СФГ «Відродження») в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників значиться "Охрименко Ал-др Ив." Рік народження "1963". По наявних документах працював з 1980 року по 1981 рік та з 1984 року по 2003 рік. У довідці також зазначено кількість вироблених трудоднів трудової участі у колгоспному виробництві та відомості про зароблені за цей період гроші.
Окрім того, відповідно до довідки №129 від 28.10.2024, виданої Архівною установою «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників, та в книгах обліку розрахунків по оплаті праці архівного фонду «Колгосп «Зоря комунізму» (КСП «Зоря», ТОВ «Кринички») за період з 1980 року по 2003 рік інша особа з даними позивача не значиться. Наявні записи (архівні дані) в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників архівного фонду «Колгосп «Зоря комунізму» (КСП «Зоря», ТОВ «Кринички») тотожні «співпадають» з записами в трудовій книжці.
В даному випадку пенсійний орган не ставить під сумнів достовірність та повноту записів, внесених до трудової книжки колгоспника позивача, а вказує на окремий недолік під час оформлення поданих позивачем до пенсійного органу документів, а саме: не зазначення повністю по батькові заявника в архівній довідці №О-18 від 21.10.2024. 
Суд вважає, що наведені відповідачем обставини не є такими, що викликають сумнів у достовірності вказаних періодів роботи позивача, не можуть вважатися недоліком заповнення документів, що тягне за собою такий негативний наслідок для позивача як не зарахування вказаного періоду роботи до страхового стажу.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства чи іншого органу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Відповідно до позиції, яка висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а і враховується судом при розгляді цієї справи, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Судом з`ясовано, що в спірному випадку відомості у поданих позивачем пенсійному органу документах в їх сукупності узгоджуються між собою, не містять суперечливих даних, не дають підстав для сумнівів у їх належності саме позивачу. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наданими позивачем документами належним чином та в повному обсязі підтверджено факт зайнятості позивача на відповідних роботах з 1980 року по 1981 рік та з 1984 року по 2003 рік.
Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що частина 3 статті 44 Закону №1058-IV наділяє органи Пенсійного фонду правом вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
В даному випадку відповідач не вчинив жодних дій в межах наданих йому повноважень щодо підтвердження чи спростування факту зайнятості позивача у періоди, зазначені у довідці №0-18 від 21.10.2024, виданої Архівною установою «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області та трудовій книжці колгоспника позивача, а отже дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії.
За цих обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсійний орган не здійснив належний розрахунок страхового стажу позивача, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії №046850016713 від 28.10.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року у справі № 160/32068/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров