Справа №760/21766/25
Провадження №2/760/3483/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» травня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Тесленко І. О.,
за участю секретаря судового засідання Верганівського Б.І.,
представника позивача Нуменко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:
у серпні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 квітня 2018 року позивачем на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа- Банк», (правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Флексіс», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №21-12/20 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №373/360/25 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс») було зроблено «онлайн» заявку на отримання кредитних коштів (мікрокредиту) в розмірі - 38 021,18 грн., що підтверджується анкетою з заявою від 03.04.2018 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2021 року та виконавчим написом за №53325, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною. Тобто, між позивачем, як позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Банк», як кредитодавцем, (правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Флексіс», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №21-12/20 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №373/360/25 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс») не укладалось відповідно до положень 1054-1055 ЦК України жодних письмових кредитних договорів та відповідно ці кредитні договори не посвідчувались в нотаріальному порядку. Разом із тим, як позивач у даній справі на момент подання даного позову до суду, не може з об`єктивних та незалежних від нього причин та умов (отримання ним кредиту, на основі якого приватним нотаріусом було вчинено оспорюваний ним виконавчий напис шляхом заповнення «онлайн» заяви на отримання кредиту на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Банк» та відсутності будь-якого письмового документу (підписаного обома сторонами кредитного договору) надати до суду такі підтверджуючі позовні вимоги докази, а саме: кредитний договір від 03 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , документи, що підтверджують борг, як позичальника (боржника) перед кредитодавцем, відомості (інформацію) про суму (розмір) боргу, як позичальника (боржника) перед кредитодавцем з урахуванням: суми основного боргу (заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за сумою кредиту), суми заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом), суми заборгованості за штрафами і пенями, суми інших нарахованих заборгованостей (комісія за надання кредиту, тощо), докази безперечності боргу щодо нього, підтвердження надіслання кредитором повідомлень, як боржнику та всі інші документи, які мають першочергове (основне) значення для справи, які були надані нотаріусу та на підставі яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса за №53325 вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною, тобто безпосередньо сам виконавчий напис за №53325 вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною, а також всі матеріали виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису за №53325, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В., по стягненню з боржника - ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості, в загальній сумі - 56 336,39 грн. З метою зібрання (отримання) належних, допустимих, достовірних, а також достатніх письмових доказів у даній справі для подальшого пред`явлення їх до суду, 12 квітня 2025 року шляхом направлення рекомендованого з повідомленням поштового листа, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з письмовою заявою про надання письмової інформації, що підтверджується безпосередньо самою заявою про надання письмової інформації від 11.04.2025 року, фіскальним чеком про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, накладною про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, а також описом вкладення про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року. У вказаній заяві просив у невідкладному порядку, а саме у строк 5-ти днів з моменту отримання даного звернення надати шляхом направлення на адресу, яка зазначена у даному зверненні копії (належним чином засвідчені) всіх документів (склавши їх в хронологічному порядку по календарним датам, а також послідовності) на основі яких приватним нотаріусом Грисюк О.В., було вчинено виконавчий напис за №53325 вчинений 24 травня 2021 року (зокрема: ліцензії ТОВ «Вердикт Капітал» код ЄДРПОУ - 36799749, які надають право займатись підприємницькою діяльністю у сфері кредитування (мікрокредитування), документів, що підтверджують борг у боржника - ОСОБА_1 , відомості (інформацію) про суму (розмір) боргу у боржника - ОСОБА_1 , з урахуванням: суми основного боргу (заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за сумою кредиту), суми заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом), суми заборгованості за штрафами і пенями, суми інших нарахованих заборгованостей (комісія за надання кредиту, тощо), докази безперечності боргу відносно боржника - ОСОБА_1 , підтвердження надіслання кредитором повідомлень боржнику - ОСОБА_1 та всі інші документи, які мають першочергове (основне) значення для справи, які були надані нотаріусу та на підставі яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса за №53325 від 24 травня 2021 року), що підтверджується безпосередньо самою заявою про надання письмової інформації від 11.04.2025 року, фіскальним чеком про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, накладною про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, а також описом вкладення про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року. 17 травня 2025 року ним було отримано відповідь на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за вих. №1-6350 від 15 травня 2025 року та копію довіреності, що підтверджується письмовою відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за вих. №1-6350 від 15 травня 2025 року. Також, 12 квітня 2025 року шляхом направлення рекомендованого з повідомленням листа, позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Мельник Юрія Анатолійовича з письмовою заявою про надання письмової інформації про хід виконавчого провадження та матеріалів виконавчого провадження, що підтверджується безпосередньо самою заявою про надання письмової інформації про хід виконавчого провадження та матеріалів виконавчого провадження від 11.04.2025 року, фіскальним чеком про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, накладною про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, а також описом вкладення про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року. У вказаній заяві позивач просив у невідкладному порядку, а саме у строк 5-ти днів з моменту отримання даного звернення виготовити копії (засвідчивши їх належним чином, склавши їх в хронологічному порядку по календарним датам, а також послідовності) матеріалів всього виконавчого провадження за НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису за №53325 вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною по стягненню з боржника - ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості, в загальній сумі - 56 336,39 грн., та в невідкладному порядку надіслати зазначені матеріали виконавчого провадження на його адресу, вказану у зверненні, а також в невідкладному порядку, а саме у строк 5-ти днів з моменту отримання даного звернення надати шляхом направлення на адресу, яка зазначена у даному зверненні повну, достовірну та об`єктивну письмову інформацію про хід виконавчого провадження за НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису за №53325 вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною по стягненню з боржника -  ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості, в загальній сумі - 56 336,39 грн., із зазначенням (в хронологічному порядку по календарним датам, а також послідовності) вчинення всіх та кожної окремо здійснених приватним виконавцем дій примусового характеру по виконанню зазначеного виконавчого провадження, що підтверджується безпосередньо самою заявою про надання письмової інформації про хід виконавчого провадження та матеріалів виконавчого провадження від 11.04.2025 року, фіскальним чеком про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, накладною про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, а також описом вкладення про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року. 01 травня 2025 року ним було отримано супровідний лист приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. за вих. №14816 від 22 квітня 2025 року та копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2, що підтверджується письмовою відповіддю та матеріалами виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. за вих. №14816 від 22 квітня 2025 року. Окрім цього, 12 квітня 2025 року шляхом направлення рекомендованого з повідомленням листа, позивач звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Олени Василівни з письмовою заявою про надання письмової інформації, що підтверджується безпосередньо самою заявою про надання письмової інформації від 11.04.2025 року, фіскальним чеком про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, накладною про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, а також описом вкладення про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року. У вказаній заяві позивач просив у невідкладному порядку, а саме у строк 5-ти днів з моменту отримання даного звернення надати шляхом направлення на адресу, яка зазначена у даному зверненні копію (належним чином засвідчену) виконавчого напису за №53325 вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В., для ознайомлення, а також у невідкладному порядку, а саме у строк 5-ти днів з моменту отримання даного звернення надати шляхом направлення на адресу, яка зазначена у даному зверненні копію (належним чином засвідчену) свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В., а також всіх документів (склавши їх в хронологічному порядку по календарним датам, а також послідовності) на основі яких приватним нотаріусом Грисюк О.В., було вчинено виконавчий напис за №53325 вчинений 24 травня 2021 року (зокрема: документів, що підтверджують борг у боржника - ОСОБА_1 , відомості (інформацію) про суму (розмір) боргу у боржника - ОСОБА_1 , з урахуванням: суми основного боргу (заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за сумою кредиту), суми заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом), суми заборгованості за штрафами і пенями, суми інших нарахованих заборгованостей (комісія за надання кредиту, тощо), докази безперечності боргу відносно боржника - ОСОБА_1 , підтвердження надіслання кредитором повідомлень боржнику - ОСОБА_1 та всі інші документи, які мають першочергове (основне) значення для справи, які були надані нотаріусу та на підставі яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса за №53325 від 24 травня 2021 року), що підтверджується безпосередньо самою заявою про надання письмової інформації від 11.04.2025 року, фіскальним чеком про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, накладною про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року, а також описом вкладення про відправлення рекомендованого з повідомленням поштового листа від 12.04.2025 року. На момент подання даного позову до суду ним не отримано жодної відповіді від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В., на його звернення від 11.04.2025 року. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2021 року у виконавчому провадженні НОМЕР_2, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва - Мельник Ю.А., 08 червня 2021 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису за №53325, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною по стягненню з боржника - ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ - 36799749) заборгованості, в загальній сумі - 56 336,39 (п`ятдесят шість тисяч триста тридцять шість гривень тридцять дев`ять копійок) гривень, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2021 року у виконавчому провадженні НОМЕР_2. Окрім того, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 червня 2021 року у виконавчому провадженні НОМЕР_2 заборгованість в загальній (сукупній) сумі - 56 336,39 грн., утворилась (виникла) в нього, як у боржника (позичальника) нібито на підставі кредитного договору, укладеного з ТОВ «Альфа-Банк» (правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Флексіс», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №21-12/20 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №373/360/25 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»). Хоча, як вже було зазначено раніше, між ним, як позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Банк» (правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Флексіс», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №21-12/20 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №373/360/25 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс») відповідно до положень 1054-1055 ЦК України не укладалось жодних письмових кредитних договорів та відповідно ці кредитні договори не посвідчувались в нотаріальному порядку. Таким чином, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В., при вчиненні виконавчого напису за №53325 від 24 травня 2021 року не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з нього, як боржника (позичальника) за вказаним написом, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано умов щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (позичальника), а також приватний нотаріус проігнорував той факт, що укладений кредитний договір між ним та фінансово - кредитною установою: Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Банк», як кредитодавцем (правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Флексіс», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №21-12/20 від 21.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26.03.2025 року у справі №373/360/25 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс») не був посвідчений нотаріально, чим порушив вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, та п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису, «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1172 від 29.06.1999 року, а відтак, оспорюваний ним виконавчий напис приватного нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З врахуванням наведеного просив визнати виконавчий напис за №53325, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною по стягненню з боржника - ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ - 36799749) правонаступником якого відповідно до ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року у справі №373/360/25 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (код ЄДРПОУ - 43577608) заборгованості, в загальній сумі - 56 336,39 (п`ятдесят шість тисяч триста тридцять шість гривень тридцять дев`ять копійок) гривень, таким, що не підлягає виконанню. 06 серпня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи були передані судді Тесленко І.О.
Судом направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місцезнаходження відповідача у справі. Відповідь на запит надійшла судді 12 серпня 2025 року.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.
06 серпня 2025 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О.
Судом в порядку ч. 2 ст. 27 ЦПК України направлявся запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження юридичної особи. Відповідь на такий запит надійшла до суду 12 серпня 2025 року.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року, заяву позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено; зупинено стягнення на підставі Виконавчого напису №53325 від 24.05.2021 р., що вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 26.03.2025 року у справі №373/360/25 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заборгованості в розмірі 56 336,39 грн., що здійснюється Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельник Юрієм Анатолійовичем, виконавче провадження НОМЕР_2.
12 вересня 2026 року від позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати пов`язані з сплатою судового збору у розмірі 1816,80 грн., а також витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 19 000,00 грн. 
10 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Окрім того, позивач не надає суду будь-яких доказів, які би свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, відтак, стверджувати про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса, немає. Позивач не надає також альтернативного розрахунку заборгованості. Якщо позивач вважає, що ним сплачені кошти в іншій сумі, або борг за кредитним договором сплачено, то таке твердження має бути підкріплене відповідними доказами - наданням відповідних квитанцій про погашення суми боргу, альтернативного розрахунку заборгованості. Однак, позивач лише наголошує на тому, що відповідач не надав належних доказів та не довів розмір існуючої заборгованості, при цьому, жодним чином, позивач не спростовує його іншими доказами. В даних кредитних правовідносинах, ТОВ «Дебт Форс» є правонаступником права вимоги виконання боргу від попереднього кредитора та є новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги. Кредитний договір є чинним на даний час, позивачем не надаються будь-які докази щодо недійсності кредитного договору чи окремих його умов, відтак, твердження про неправомірність, неправильність нарахування кредитором розміру заборгованості є безпідставним. Зазначав, що договори (правочини) з додатками, які були пред`явлені нотаріусу для вчинення нотаріальної дії: Виконавчого-напису - не визнані судом недійсними, а так/само, їхній зміст не містить положень щодо невідповідності законодавству України, а тому, в даному випадку діє презумпція правомірності наведених правочинів, що повністю спростовує твердження боржника про недоказовість відступлення права вимоги та відмови нотаріуса у вчиненні виконавчої дії: Виконавчого напису. Вважав, що жодних обґрунтованих доводів стосовно безпідставності документу, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, боржником суду наведено не було, так само, не було надано доказів спростування заборгованості за кредитним договором, стягнення якої відбувалося за вчиненим нотаріусом виконавчим написом. Тому, підстав для твердження про те, що стягувачем неправомірно здійснено дії щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса, є безпідставними. З врахуванням наведеного просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Дебт Форс», треті особи ТОВ «Вердикт Капітал», приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Юрій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в повному обсязі.
Також разом з відзивом представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу в якому зазначав, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію їх реальності в зв`язку з відсутністю факту їх дійсності та необхідності, а також і те, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності. Окрім того, вартість заявлених правничих послуг є значно завищеною та не вбачається правдоподібною, ще і враховуючи ту обставину, що представником не надаються докази оплати таких послуг - банківський документ із відміткою банківської установи про перерахування коштів на поточний рахунок адвоката. Представник просить стягнути витрати на надання правничої допомоги в розмірі 19 000,00 грн., за нескладну по роботі справу із встановленою судовою практикою, що є неспівмірною сумою із наданими адвокатом послугами, а також відсутність доказів фактичної оплати таких послуг. Завищеною є вартість правничих послуг, вказаних представником в детальному описі робіт. Дана категорія справи є із вже встановленою судовою практикою та не потребує затрати значного часу представником для підготовки будь-яких процесуальних документів по справі. Так, згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт від 08.09.2025р., вказано перелік правничих послуг. Так, написання позовної зави, по змісту, із вже впродовж тривалого часу, встановленою судовою практикою, визначено в розмірі 12 000,00. грн., що вважає завищеною вартістю, також, передбачено послугу - консультація, ознайомлення з матеріалами справи, визначено в розмірі - 3 000,00 грн., також підготовка та написання клопотання про витребування доказів визначено в розмірі 6 000,00 грн., заяви про забезпечення позову - в розмірі 6 000,00 грн., що є реально: завищеною, оскільки зміст як клопотання про витребування доказів так і заяви про забезпечення доказів, не є складним за своєю правовою суттю та не потребує затрати ні значного часу, ні значних правових зусиль та навиків, тому і вартість таких додаткових процесуальних документів має бути співвідносною до не значної складності даної категорії справи. Дана категорія справи із вже встановленою судовою практикою не потребує затрати значного часу представником для підготовки будь-яких процесуальних документів по справі. Справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи наведені в позовній заяві ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. З врахуванням наведеного просив відмовити позивачу у стягненні судових витрат на правничу допомогу.
Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року, клопотання позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено частково; Зобов`язано Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк Олену Василівну ( АДРЕСА_1 ) надати Солом`янському районному суду м. Києва інформацію, а саме: - копію (належним чином засвідчену) виконавчого напису за №53325, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області - Грисюк О.В.; - копію документів на підставі яких приватним нотаріусом Грисюк О.В., було вчинено виконавчий напис за №53325, вчинений 24 травня 2021 року; У задоволенні клопотання в іншій частині, - відмовлено.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник позивача в судове засідання з`явився, вказав що наявний в справі виконавчий напис не засвідчений належним чином, однак вважає його належним достовірним та допустимим доказом у справі. Відмовився від попереднього клопотання про витребування доказів та наполягав на розгляді справи з врахуванням цього доказу.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Про причини неявки суд не повідомив. 
Третя особа, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. 
Частина 1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 24 травня 2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №53325, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №630898616НРLS від 03 квітня 2018 року укладеним між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , у розмірі 56 336,39 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 38 021,18 грн.; строкової заборгованості за комісією - 4688,54 грн.; строкової заборгованості за штрафами та і пенями - 12 976,67 грн.; плати за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн. (а. с. 33).
Як вбачається з Ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні (первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Мельник Юрій Анатолійович, ТОВ «Кампсіс Лігал») - задоволено; замінено вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №53325, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк Оленою Василівною про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а. с. 45).
Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю. А., про відкриття виконавчого провадження, ВП НОМЕР_2, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №53325 виданого 24 травня 2021 року (а. с. 34 - 37).
Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю. А., про звернення стягнення на доходи боржника, ВП НОМЕР_2, звернено стягнення на доходи боржника з виконання виконавчого напису №53325 виданого 24 травня 2021 року (а. с. 38 - 39).
Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю. А., про заміну сторони виконавчого провадження, ВП НОМЕР_2, замінено вибулу сторону - стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника - ТОВ «Дебт Форс» з виконання виконавчого напису №53325 виданого 24 травня 2021 року (а. с. 40 - 41).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього.
У статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано, а також: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.»; зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих написів), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Суду не надано доказів того, що укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально.
Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення.
Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 року у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Суду не надано доказів того, що укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Разом із цим з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору).
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати такими, що не підлягає виконанню, оскільки при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано норм Закону України «Про нотаріат» та порядку вчинення нотаріальних дій.
Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 133 ПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,80 грн., що підтверджується квитанцією № 9386-9573-6477-9347 від 05 серпня 2025 року та №9386-9574-5113-3322 від 05 серпня 2025 року, які містяться в матеріалах справи.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1816,80 грн.
Також, позивач просить відшкодувати понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 19 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно з п. п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
Так, позивачем на підтвердження понесених витрат, надано договір про надання правничої допомоги від 31 березня 2025 року (а.с. 110 - 115), акт приймання - передачі виконаних робіт від 08 вересня 2025 року (а. с. 116 - 117), розрахунок витрат наданих юридичних послуг професійної правничої допомоги (а. с. 118 - 119), платіжну інструкцію від 10 вересня 2025 року про оплату за юридичні послуги в розмірі 19 000,00 грн. (а. с. 120).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 19 000 грн. 00 коп.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зробила такі висновки: "... 141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). 142. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. 143. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. 144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. 145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. 146. Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті. 147.Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо...."
За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу послуг у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником процесуальних документів, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку, суд дійшов висновку, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості, за таких обставин суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10 000,00 грн. Вказаний розмір на думку суду є обґрунтованим та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справі.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77-81, 89, 133, 141, 206, 258 - 259, 263 - 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №53325 від 24 травня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №630898616НРLS від 03 квітня 2018 року укладеним між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , у розмірі 56 336,39 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс 1, код ЄДРПОУ 43577608) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1816,80 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс 1, код ЄДРПОУ 43577608) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс 1, код ЄДРПОУ 43577608;
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 36799749;
Третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, АДРЕСА_1 ;
Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, 02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, буд. 1, офіс 308.

Суддя І. О. Тесленко