Україна
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

провадження № 2/361/2233/25, cправа № 361/6290/25 
28.04.2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» квітня 2026 року м.Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Василишина В.О.,
за участю секретаря судових засідань - Бас Я.В.,
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП», 
представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Онопрієнко Юрій Олексійович, 
представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» - адвокат Маковій Віктор Володимирович;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна та стягнення грошових коштів,
в с т а н о в и в:
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду зданим позовом, в якому просить: - розірвати договір купівлі-продажу майнових прав №101/1/31-08-18/П, укладений 31 серпня 2018 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» (далі - ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП»); - стягнути з ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» на свою користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені на виконання договору купівлі-продажу майнових прав №101/1/31-08-18/П від 31 серпня 2018 року у розмірі - 986 206 грн. 87 коп. та 10 798 965 грн. 22 коп. - пеню за прострочення виконання зобов`язання, а також стягнути понесені судові витрати.
В обґрунтування вимог зазначається, що 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» договір купівлі-продажу майнових прав №101/1/31-08-18/П.
Згідно з пунктом 2.1 договору купівлі-продажу майнових прав продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором.
Пунктом 2.2 договору купівлі-продажу майнових прав сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, кадастровий номер земельної ділянки: 3210600000:00:064:0521, яка межує з АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: об`єкт: квартира, кількість кімнат: 2, загальна площа 88,35 кв.м, секція (черга будівництва): 1, будівельний номер: 101, примітки: дата площа проектна.
Пунктами 2.6, 2.7 договору купівлі-продажу майнових прав передбачено, що плановий термін закінчення будівництва першої черги - 04 квартал 2018 року.
Плановий термін введення в експлуатацію першої черги - 01 квартал 2019 року.
Згідно з пунктом 4.1 договору купівлі-продажу майнових прав в день укладення цього договору вартість майнових прав 1 м2 об`єкту нерухомості складає 11 162 грн. 50 коп., в тому числі ПДВ: 1 860 грн. 42 коп.
Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього договору складає: 986 206 грн. 87 коп., в тому числі ПДВ: 164 367 грн. 81 коп. (пункт 4.2 договору купівлі-продажу майнових прав). 
Пунктом 4.3 договору купівлі-продажу майнових прав покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок продавця 5 % вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, зазначеної у пункті 4.2. договору, до 31 серпня 2018 року. Решту, 95 % (дев`яносто п`ять відсотків) вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, зазначеної у пункті 4.2. договору до 04 жовтня 2018 року. 
Згідно з пунктом 4.5 договору купівлі-продажу майнових прав обов`язок покупця по здійсненню розрахунків по цьому договору вважається виконаним в день зарахування суми, визначеної пунктом 4.2 цього договору, на поточний рахунок продавця, зазначеного у реквізитах цього договору.
Відповідно до пункту 4.7 договору купівлі-продажу майнових прав після повної сплати покупцем вартості майнових прав за об`єкт нерухомості, визначений в пункті 2.2 даного договору, продавець видає йому довідку про оплату 100% майнових прав на об`єкт нерухомості згідно цього договору.
Позивач виконала у повному обсязі взяті на себе зобов`язання по здійсненню розрахунків по договору купівлі-продажу майнових прав, сплативши грошові кошти у розмірі - 986 206 грн. 87 коп. на поточний рахунок продавця, що підтверджується довідкою 
№ 101/1/31-08-18/П, виданою ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» від 05 жовтня 2018 року.
Згідно з підпунктом 5.2.4 пункту 5.2 договору купівлі-продажу майнових прав продавець зобов`язаний забезпечувати будівництво об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію.
Відповідач не виконав свої зобов`язання, покладні на нього умовами пункту 2.6, пункту 2.7. та підпункту 5.2.4 пункту 5.2 договору купівлі-продажу майнових прав, чим порушив його умови та завдав фінансових збитків позивачу.
На даний час договір купівлі-продажу майнових прав не розірваний, жодних додаткових угод про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав між сторонами не укладено та підписано.
З огляду на викладені обставини, позивач дійшов висновку про повернення сплачених грошових коштів у розмірі - 986 206 грн. 87 коп., а також пені за прострочення виконання робіт по будівництву об`єкту нерухомості у розмірі - 10 798 965 грн. 22 коп. З підстав розірвання договору та стягнення грошових коштів позивач звернувся до суду. 
Ухвалою суду від 18 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 
06 серпня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Онопрієнко Ю.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви.
Відповідач ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Свою позицію щодо заявленого позову висловив у відзиві на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнає у частині розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів за договором у розмірі - 986 206 грн. 87 коп. Вимоги щодо стягнення пені відповідач не визнає з підстав їх необґрунтованості. 
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 
З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2018 року між року ОСОБА_1 та ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №101/1/31-08-18/П.
Пунктами 2.1 та 2.2 договору передбачено, що продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором.
Сторони домовилися, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, кадастровий номер земельної ділянки: 3210600000:00:064:0521, яка межує з АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: об`єкт: квартира, кількість кімнат: 
2, загальна площа 88,35 кв.м, секція (черга будівництва): 1, будівельний номер: 101, примітки: дата площа проектна.
Згідно з пунктами 2.6 та 2.7 договору плановий термін закінчення будівництва першої черги - 04 квартал 2018 року.
Плановий термін введення в експлуатацію першої черги - 01 квартал 2019 року.
Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 договору купівлі-продажу майнових прав в день укладення цього договору вартість майнових прав 1 м2 об`єкту нерухомості складає 11 162 грн. 50 коп., в тому числі ПДВ: 1 860 грн. 42 коп.
Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього договору складає: 986 206 грн. 87 коп., в тому числі ПДВ: 164 367 грн. 81 коп. 
Пунктом 4.3 договору купівлі-продажу майнових прав визначений порядок проведення оплати за договором, а саме покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок продавця 5 % вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, зазначеної у пункті 4.2. договору, до 31 серпня 2018 року. Решту, 95 % (дев`яносто п`ять відсотків) вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, зазначеної у пункті 4.2. договору до 04 жовтня 2018 року. 
Відповідно до пункту 4.5 договору купівлі-продажу майнових прав обов`язок покупця по здійсненню розрахунків по цьому договору вважається виконаним в день зарахування суми, визначеної пунктом 4.2 цього договору, на поточний рахунок продавця, зазначеного у реквізитах цього договору.
Відповідно до пункту 4.7 договору купівлі-продажу майнових прав після повної сплати покупцем вартості майнових прав за об`єкт нерухомості, визначений в пункті 2.2 даного договору, продавець видає йому довідку про оплату 100% майнових прав на об`єкт нерухомості згідно цього договору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач виконала у повному обсязі взяті на себе зобов`язання по здійсненню розрахунків по договору купівлі-продажу майнових прав, сплативши грошові кошти у розмірі - 986 206 грн. 87 коп. на поточний рахунок продавця, про що свідчить копія довідки № 101/1/31-08-18/П від 05 жовтня 2018 року, видана ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП».
Згідно з підпунктом 5.2.4 пункту 5.2 договору купівлі-продажу майнових прав продавець зобов`язаний забезпечувати будівництво об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію.
З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» не виконав свої зобов`язання, покладні на нього умовами пункту 2.6, пункту 2.7. та підпункту 5.2.4 пункту 5.2 договору купівлі-продажу майнових прав.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За змістом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень статей 626, 628, 629, 638-640 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає і суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
За частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Вирішальне значення для застосування положення частини другої статті 651 ЦК України має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
За обставинами даної справи сторони уклали договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, визначили технічні характеристики квартири та погодили орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації - 01 квартал 2019 року.
Умовами договору купівлі-продажу майнових прав не передбачено права продавця в односторонньому порядку змінити строк будівництва.
Станом на момент подачі позову відповідачем своїх зобов`язань не виконано. Відповідач позовні вимоги щодо розірвання договору та повернення коштів, сплачених за договором визнає. Вимоги позивача про розірвання відповідних договірних зобов`язань та повернення сплачених за договором коштів у розмірі - 986 206 грн. 87 коп. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. 
Через істотне порушення відповідачем умов договору, тривале не виконання зобов`язань, позивач не отримала об`єкт нерухомості в строк, обумовлений договором, тобто на що вона розраховувала під час укладення договору купівлі-продажу майнових прав, внаслідок чого права позивача порушені.
Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої та сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Щодо вимог про стягнення пені, то суд керується наступним.
Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); роботою є діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 21); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). 
Відповідно до частини п`ятої 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. 
У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.
Тлумачення абзацу 1 частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить, що цей абзац застосовується до договорів підряду та договорів про надання послуг, та не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли із договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. 
Тлумачення абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить, що ця норма не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав. Між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу майнових прав. Вказаний договір не містить елементів договору підряду чи договору про надання послуг. Оскільки абзац перший частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується до договорів підряду та договорів про надання послуг, та не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав, то підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення пені відсутні.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові від 04 серпня 2021 року Верховного Суду у справі № 587/823/19 тлумачення абзацу 1 частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить, що цей абзац застосовується до договорів підряду та договорів про надання послуг, та не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли із договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. 
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.
06 серпня 2025 року відповідачем подано до суду заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.
Разом з тим, строк дії договору купівлі-продажу майнових прав не закінчився, діє до повного його виконання сторонами (пункт 8.1 договору).
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховного Суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61 21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі 
№ 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі 
№ 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).
Як зазначив Верховний Суд у справі № 686/28627/18 від 27 липня 2022 року витрати на професійну правову допомогу можуть відшкодовуватись незалежно від того, оплачені вони стороною до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування, чи будуть оплачені лише в майбутньому. 
Даний висновок також узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 826/13632/18 та у додатковій постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20.
04 квітня 2025 року між ФОП адвокатом Онопрієнком Ю.О. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги № 04/04-25-1. Також 04 квітня 2025 року між вказаними сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 04/04-25-1.
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди вартість підготовки та подачі позовної заяви у судовій справі становить - 20 000 грн. 00 коп., участь адвокат а у кожному окремому судовому засіданні становить - 2 000 грн. 00 коп.
Відповідно до платіжної інструкції № @2PL071645 від 04 квітня 2025 року на виконання умов договору від 04 квітня 2025 року ОСОБА_1 на користь ФОП
 Онопрієнка Ю.О. сплачено - 20 000 грн. 00 коп. 
06 серпня 2025 року відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру судових витрат. 
Враховуючи характер та обсяг виконаних адвокатом робіт, час витрачений на їх виконання, співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, часткового задоволення позовних вимог, слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі - 10 000 грн. 00 коп.
З урахуванням положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі - 4 239 грн. 20 коп., виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області
в и р і ш и в:
Позов - задовольнити частково.
Розірвати договір купівлі-продажу майнових прав № 101/1/31-08-18/П від 31 серпня 
2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» і ОСОБА_1 .
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» на користь ОСОБА_1 : - сплачені за договором купівлі-продажу майнових прав № 101/1/31-08-18/П від 31 серпня 2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» і ОСОБА_1 , грошові кошти у розмірі - 986 206 (дев`ятсот вісімдесят шість тисяч двісті шість) грн. 87 коп.; - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; - судовий збір у розмірі - 4 239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 20 коп.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити. 
Сторони справи: 
позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БІЛДІНГ ГРУП» (зареєстроване місцезнаходження: 01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 
№ 13/2-Б; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40722216).
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин