Справа № 210/4053/24
Провадження № 2/177/631/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
29 травня 2026 року 
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Коваль Н. В.
за участі 
секретаря судового засідання Андрійчук А.В. 
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнив та в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що він з 07.03.2015 перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29 листопада 2018 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 
Після розірвання шлюбу сторони примирилися і 14.02.2019 року знов зареєстрували шлюб, який 03.08.2023 розірвано рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області.
Під час перебування у шлюбі вони придбали два автомобіля, які оформили на ОСОБА_4 , а саме: 15.01.2016 легковий пасажирський автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та 04.07.2018 легковий/хетчбек-В-загальний автомобіль CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .
Вказує, що спільно придбане з відповідачем майно під час шлюбу добровільно поділити неможливо, оскільки відповідач не бажає його ділити, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Вказує, що в теперішній час автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_2 знаходиться в Україні в його володінні, а автомобіль CITROEN C3, державний номер НОМЕР_4 знаходиться у володінні відповідача ОСОБА_3 у Німеччині з 29.11.2022, куди вона виїхала з дочкою ОСОБА_5 та їх спільним сином Радомиром, де знаходяться і до теперішнього часу. Вважає, що їм у трьох потрібен більший автомобіль - мікроавтобус VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_2 .
Вказує, що відповідач спільне майно добровільно поділити не бажає, тим самим створює спір і перешкоду, щоб після розлучення він мав право власності на один з автомобілів придбаних у шлюбі. 
Просить суд, визнати що автомобілі куплені у шлюбі між ним та відповідачем, VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; 
-розділити спірне майно, між ним та відповідачем, визнавши за відповідачем право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а за ним визнати право власності на автомобіль CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 ;
-право спільної сумісної власності на автомобілі VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 припинити;
-стягнути з відповідача на його користь компенсацію за автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у розмірі 27789,61 грн.;
-зобов`язати ОСОБА_3 після вступу рішення суду в закону силу передати йому автомобіль CITROEN С3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 який знаходиться у неї в користуванні;
-стягнути з відповідача на його користь сплачені ним судові витрати, які він понесе у ході розгляду справи, та які він сплатить за проведення судової автотоварознавчої експертизи. 
Ухвалою судді від 03 вересня 2024 року позовна заява прийнята до свого провадження, відкрите загальне позовне провадження та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Територіального сервісного центру МВС 1243, витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 53 том 1).
Ухвалою суду від 22 січня 2025 року за клопотанням позивача призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 90 том 1).
07 травня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження по зазначеній цивільній справі (а.с. 139 том 1).
Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року прийнята заява позивача ОСОБА_1 про зміну предмета позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя (а.с. 224 том 1).
23 лютого 2026 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що обидва спірні транспортні засоби придбані нею та позивачем під час перебування у шлюбі та зареєстровані на неї. Вказує, що позивач постійно користувався автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_2 , у той час як вона користувалася автомобілем CITROEN C3, державний номер НОМЕР_4 . На момент купівлі автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, хоча він оформлений на неї, нею на позивача зроблена довіреність на даний транспортний засіб з правом користування та відчуження, вказана довіреність знаходиться у позивача.
Також, зазначає, що подана позивачем оцінка автомобіля CITROEN C3 проведена дистанційно, без фактичного огляду транспортного засобу та без урахування реального технічного стану автомобіля і наявності двох ДТП, що істотно впливає на його ринкову вартість. Вважає зазначену оцінку умовно такою, що не відображає дійсної вартості транспортного засобу та вказує, що проведення додаткової оцінки транспортного засобу за її ініціативи пов`язане з необхідністю особистої участі, значними фінансовими витратами та додатковим психологічним навантаженням, у чому вона об`єктивно не зацікавлена, оскільки не ініціювала даний спір. У зв`язку з чим вважає доцільним вирішити питання з урахуванням вже поданої позивачем оцінки, поклавши витрати за її проведення на позивача як на сторону, що звернулася до суду, та застосувавши грошову компенсацію у разі встановлення різниці у вартості транспортних засобів. 
Крім того, вказує, що позивач маніпулює твердженнями про те, що у неї двоє дітей і нібито їй необхідний більший автомобіль, вважає, такі доводи безпідставними, оскільки у разі потреби більшого автомобіля вона б на ньому виїхала до Німеччини, до то того ж в теперішній час вона проживає у Німеччині лише з сином якому 10 років, а донька проживає окремо. 
Вказує, що вона не погоджується на обмін транспортними засобами та просить визнати, що автомобілі куплені у шлюбі між ОСОБА_1 та нею VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 є спільною сумісною власністю подружжя. Розділити спірне майно між нею та позивачем, визнавши за позивачем право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а за нею право власності на автомобіль CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 . Стягнути з відповідача на її користь компенсацію за автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 у розмірі 27789,61 грн. Покласти всі судові витрати, включаючи витрати на проведення оцінки транспортних засобів на позивача (а.с. 234-236 том 1). 
25 лютого 2026 року позивач надав відповідь на відзив, в якому вважаючи аргументи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, бездоказовими та таким, що не гуртуються на нормах закону, заперечував проти поділу автомобілів таким чином, як пропонує відповідач, та стягнення з нього на її користь компенсації у розмірі 27789,61 грн, оскільки такий варіант поділу порушує його права співвласника. Також заперечував проти покладення на нього витрат на проведення експертизи, оскільки експертиза була необхідна для визначення вартості майна та розрахунку судового збору і компенсації. Відповідач не погодилася добровільно компенсувати йому вартість його частки, тому він змушений звертатися до суду та замовляти експертизу. Отже, вважає, що ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву просив відхилити, його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 237-238). 
10 березня 2026 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті. 
Позивач та його представник – ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі,
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечуючи про задоволення вимоги позивача про визнання спірних автомобілів спільною сумісною власністю подружжя, проти задоволення інших позовних вимог позивача заперечувала, надавши пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позовну заяву та просила задовольнити її вимоги зазначені у відзиві.
Вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав.
Судом встановлено, що сторони з 07 березня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10 том 1), який 29 листопада 2018 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розірваний (а.с. 11 том 1).
14 лютого 2019 року сторони повторно уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 14 том 1), який 03 серпня 2023 року розірваний рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області (а.с. 15-16). 
Під час перебування у шлюбі сторони придбали два транспортних засоби, а саме: 15.01.2016 транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 , та 04.07.2018 транспортний засіб CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER (а.с. 12 том 1) та інформацією наданою 06.09.2004 Головним сервісним центром ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (а.с. 61), що також не оспорювалося сторонами. 
Згідно із ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільного права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 липня 2018 року у цивільній справі № 308/11958/14-ц).
За ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
За ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка, може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітній син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
За ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, який використовував їх у професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, як це встановлює ст. 65 СК України.
Згідно висновку експерта №Д2/04/25-1 по результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи про оцінку транспортного засобу від 07.04.2025, складеного судовим експертом Чивчиш О.П., ринкова транспортного засобу – автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , з урахуванням технічного стану та з обстеженням об`єкта оцінки станом на дату проведення судової експертизи 31 березня 2025 року, складає 290244,98 грн (а.с. 97-117 том 1).
Згідно висновку експерта №Д2/04/25-2 по результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи про оцінку транспортного засобу від 07.04.2025, складеного судовим експертом Чивчиш О.П., середня ринкова вартість автомобіля марки CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1397 см.куб, без проведення огляду, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався) станом на дату проведення дослідження 31 березня 2025 року, складає 234665,75 грн (а.с. 118-137 том 1).
Відповідач з висновком експерта щодо вартості спірного майна погоджується, однак не погоджується з вимогами позивача щодо визнання за ним права власності на транспортний засіб CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , яким вона користується в Німеччині де проживає разом з малолітнім сином в теперішній час. Також не згодна з вимогою про стягнення з неї компенсації за автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER в розмірі 27789,61 грн, про що зазначала у відзиві на позовну заяву та підтвердила у судовому засіданні. 
Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами по справі відповідач ОСОБА_3 в теперішній час проживає за межами України разом з дітьми та користується автомобілем CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 . 
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч.1,2 ст.71 СК України), або ж реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК України).
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.ч.2,4,5 ст.71 СК України).
Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (ч.1 ст.365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч.2 ст.365 ЦК України).
Приписи ч.ч.4,5 ст.71 СК України та ст.365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України) треба розуміти так: правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); якщо позивач таку вимогу не заявив, то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. (відповідні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №209/3085/20, від 22.09.2022 у справі №125/2157/19).
Кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості – компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється.
Таким чиним, беручи до уваги вищевикладене суд вважає, що транспортні засоби VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 , яка підлягає поділу між ними.
Суд вважає доведеною обставину, що відповідач ОСОБА_3 користується в Німеччині де проживає з малолітнім сином автомобілем CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , яким вона фактично та безперервно користується для повсякденних побутових потреб своїх та малолітньої дитини, в той час як позивач ОСОБА_7 в Україні користується для власних цілей автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
Таким чином, беручи до уваги, що спірні автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя, та те, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, також те, що позивач постійно та безперервно користується автомобілем CITROEN C3, а позивач автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, суд дійшов висновку, що спірні автомобілі підлягають поділу з урахуванням положень статті 70 СК України та статті 364 ЦК України, а тому вважає за доцільне в цій справі припинити право спільної сумісно власності подружжя на вказані автомобілі та визнати за позивачем право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а за відповідачем право власності на автомобіль CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 та стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію за автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER в розмірі 27789,61 грн. (вартість автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, яка складає 290244,98 грн. + вартість автомобіля CITROEN C3, яка складає 234665,75 грн =524910,73 грн : 2=262455,36 грн.; 262455,36 грн. середня вартість двох автомобілів – 234665,75 грн. вартість автомобіля CITROEN C3 = 27789,61 грн.).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, пов`язані з розглядом справи, понесені останнім та документально підтверджені, а саме: витрати по оплаті судового збору в розмірі 1173,33 грн. (1800,00 грн. + 546,66 грн = 2346,66 грн : 2=1173,33 грн.) (а.с.52,204 том 1) та витрати на проведення експертизи в розмірі 6500,00 грн. (8500,00 грн. + 4500,00 грн. = 13000,00 грн.:2 =6500,00 грн.) (а.с. 149 том 1).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 142, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя – задовольнити частково.
Визнати автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та автомобіль CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Припинити право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 та автомобіль CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – відсутній, паспорт серії НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) право власності на автомобіль CITROEN C3 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 . 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – відсутній, паспорт серії НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) грошову компенсацію за автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 в розмірі 27789 (двадцять сім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 61 копійка.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – відсутній, паспорт серії НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1173 (одна тисяча сто сімдесят три) гривні 33 копійки та витрати на проведення експертизи в розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду 

Суддя Н.В. Коваль