ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5209/22  Номер провадження 22-ц/814/991/26	Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А. 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2022 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із зазначеним позовом, просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.04.2018 у сумі 57097,51 грн., що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом в розмірі 50344,36 грн., та заборгованості за порушення грошового зобов?язання в розмірі 6753,15 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 03.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у сумі 35 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, яким є платіжна картка. Проте у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку з повернення кредитних коштів у останнього станом на 01.02.2022 року виникла заборгованість у сумі 57097,51 грн., що стало підставою для звернення з позовом.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.04.2018 року в розмірі 19452,47 грн. (дев?ятнадцять тисяч чотириста п?ятдесят дві гривні сорок сім копійок).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 843,54 грн. ( вісімсот сорок три гривні п?ятдесят чотири копійки).
Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив позивач АТ «Універсал Банк». Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права , без належного дослідження доказів по справі.
Апелянт вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення Споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Тим самим, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що Клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.
Також зазначає, що Умови і правила, крім тих, що надавались та були отримані Відповідачем у мобільному додатку, перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору із визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін, всю іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Окрім того, у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 Анкети-заяви). Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору, в тому числі погодження сторонами Умов і правил разом з додатками, які є невід`ємною складовою Договору.
Зважаючи на викладене позивач просить скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2025 року та постановити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Від ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Сидоренко І.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу , в якому остання посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
У справі встановлено, що 03.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 03.04.2018 року .
У анкеті-заяві ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою відповідач підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведених вище їх копії відповідають оригіналу.
Згідно з п. 2 анкети-заяви ОСОБА_1 погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтвердив і зобов`язується виконувати його умови.
Згідно п. 3 анкети-заяви відповідач підтвердив підписанням цього договору, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, він беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Відповідно до п. 5 анкети-заяви відповідач підтвердив і засвідчив, що вся інформація та/або документи, надані ним банку в тому числі через мобільний додаток, є повною і достовірною у всі відношеннях, і він зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше ніж через 3 банківські дні від настання таких змін.
Також у п. 6 анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операції за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним її відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його даних згідно з Договором.
Крім того, відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.
Згідно з п. 9 анкети-заяви позичальник підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку та просив, відповідно до п. 11, усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача, водночас, в анкеті відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо. В даній анкеті-заяві є лише посилання на те, що ОСОБА_1 погоджується на зміну в односторонньому порядку банком розміру встановленого кредитного ліміту.
Таким чином, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.
До кредитного договору банк додав Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank від 24.11.2021 року, тоді як договір було укладено 03.04.2018 року, умови по Чорній картці monobank без дати затвердження, паспорт споживчого кредиту Чорної карти monobank та таблицю обчислення загальної вартості кредиту, які не були підписані відповідачем .
Банком було відкрито рахунок за № НОМЕР_1 , тип рахунку чорна картка, активна до 12/24, що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 17.07.2023.
Із довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 17.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг від 03.04.2018 року за карткою № НОМЕР_1 , 03.04.2018 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн., який 21.09.2018 року було збільшено до 16000 грн., 18.04.2019 року до 35 000 грн. (т.1 а.с.106).
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 13.06.2020 року була оформлена заява послуги «Покупка частинами» на загальну суму 24499 грн. 
Із наданої позивачем суду виписки про рух коштів по картці відповідача від 17.07.2023 року за період з 03.04.2018 року по 17.07.2023 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 активно користувався вказаною карткою, про що відображено відповідні операції, а саме: зняття готівкових коштів, розрахунок за товар з супермаркетах, здійснював поповнення мобільного рахунку, поповнював власну картку, здійснював перекази, інші платежі тощо. 
Кредитний ліміт (станом на 17.07.2023 року) складає 35 000 грн. Заборгованість (станом на 17.07.2023 року) складає 59078,51 грн. Баланс на початок періоду (кредитний ліміт) складає 10 000 грн. Баланс на кінець періоду складає - (мінус) 24078,51 грн.
Загальна заборгованість складається з повністю використаного позичальником кредитного ліміту у сумі 35000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 24078,51 грн. Сума витрат за період складає 131631,93 грн., сума зарахувань за період складає 91553,42 грн., тобто за випискою по рахунку станом на 17.07.2023 року загальний розмір неповернутих відповідачем коштів складає 59078,51 грн.
Згідно заявлених вимог, позивач прохав стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 57097,51 грн., з яких: 50344,36 грн.- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6753, 15 грн- заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н станом від 01.02.2022 року заборгованість складає 57097,51 гривень, з яких: 50344,36 грн.- загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6753, 15 грн- заборгованість за порушення грошового зобов`язання. 
Переглядаючи рішення колегія суддів виходить з слідуючого.
За змістом статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05 грудня 2022 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.»
У постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі №697/302/20 підтверджено, що саме наведений вище підхід до оцінки факту узгодження між сторонами істотних умов договору застосовується також і у межах правовідносин, що виникають у зв`язку із укладенням кредитного договору у системі Monobank, що запроваджена (використовується ) АТ «Універсал Банк».
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У підтвердження заявлених вимог Банк надав суду копію анкети-заяви , яка не містить істотних умов договору: суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, строків повернення коштів, тощо.
В наданих позивачем додатках а саме у Паспорті споживчого кредиту «Чорна картка monobank» встановлено, що сума/ліміт кредиту надається банком від 0 до 400 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку). Докази погодження сторонами суми кредиту у заявці на кредит відсутні.
Долучений до позову розрахунок заборгованості не є достовірним і достатнім доказом на підтвердження розміру заборгованості з урахуванням того, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року.
Надана Банком копія Умов та правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) не містять підпису відповідача та/або ж інших відміток, які б давали можливість зробити обґрунтований висновок про те, що саме з цими документами був ознайомлений відповідач. Окрім того , вказані Умови та правила містять відмітку про набуття чинності 27.11.2021 , у той час як договір укладено 03.04.2018, відповідно не можливо встановити які умови обслуговування існували на момент укладення договору.
Наведене дає підстави для висновку про те, що Банк не довів належними, допустимими і достатніми доказами заявлений ним розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача.
З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 станом на 01.02.2022 має заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 03.04.2018 , яка становить 57 097 грн, що складається з тіла кредиту – 50 344 ,36 грн, та заборгованості за порушення грошового зобов`язання – 6 753,15 грн (а.с.8 -12).
Разом з тим, як вбачається з виписки про рух коштів по картці відповідача, банком були нараховані відсотки за користування кредитом, які зараховувались позивачем до тіла кредиту.
Як вбачається із матеріалів справи, в суму тіла кредиту 50 344 ,36 грн, яку просив стягнути позивач, входять і відсотки, які були нараховані відповідачу, що підтверджується також розрахунком заборгованості.
Разом з цим, банк про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у позові не просив.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за частиною тіла кредиту, яка фактично є відсотками.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 03.04.2018 станом на 01.02.2022 за тілом кредиту є обґрунтованими лише в розмірі 19 452,47 грн, що вірно обраховано судом першої інтснації. 
Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в повному обсязі кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, згідно ст.526,1054ЦК України з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню вказана заборгованість за кредитним договором від 03.04.2018 на суму 19 452,47 грн.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Універсал Банк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 452,47 грн .
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких він дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» – залишити без задоволення.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов