ЄУН 387/532/26
Номер провадження по справі 2/387/694/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання Косюг І.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 07.05.2021 вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №16. Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2025 у справі №387/1738/25 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримання свого сина. Аліментів на користь інших осіб не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від першого шлюбу. За наведеного позивачка вважає, що відповідач має реальну можливість надавати їй матеріальну допомогу шляхом сплати аліментів, тому остання звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою Добровеличківського районного суду від 23.04.2026 за вказаним позовом відкрито провадження у справі за № 387/532/26 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 25.05.2026.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заяві, що надійшла до суду 25.05.2026, просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився. В заяві, поданій до канцелярії суду 22.05.2026, просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає частково та погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/6 частини доходів, посилаючись на те, що з ним постійно проживає його донька від першого шлюбу та перебуває на його утриманні. Мати доньки виїхала на постійне місце проживання до Польщі, матеріальної допомоги не надає. Донька закінчує випускний клас та планує вступати до вищого навчального закладу, що вимагає додаткових фінансових витрат. Крім того, донька має незадовільний стан здоров`я, та потребує обстеження і лікування. На підтвердження наведених обставин просить долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_4 , довідку про склад сім`ї та копію квитанції про оплату КТ.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 видане 12.10.2021 Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.6).
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2025 у цивільній справі ЄУН 387/1738/25 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.10-11).
Відповідно до копії витягу з Реєстру територіальної громади №2026/004269448 від 17.03.2026 ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №159 від 18.10.2021 ОСОБА_3 зареєстрований у у АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та встановлених обставин, суд керується наступним.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач частково визнає позовні вимоги та погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/6 частини усіх своїх доходів, посилаючись на неможливість сплати більшого розміру, оскільки на його утриманні перебуває донька від першого шлюбу, яка навчається в 11 класі та має намір вступати до вищого навчального закладу, у зв`язку з чим потребує додаткових коштів на навчання, проїзд та проживання. Крім того, донька має незадовільний стан стан здоров`я, у зв`язку з чим виникають додаткові витрати на обстеження та лікування.
На підтвердження зазначених обставин відповідач надав копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , довідку №451 від 19.05.2026 про склад сім`ї, відповідно до змісту якої, ОСОБА_2 проживає разом із донькою ОСОБА_4 , яка перебуває на його утриманні та копію квитанції про оплату КТ. 
Проте, наведені докази не доводять значне погіршення матеріального стану відповідача, яке унеможливлювало б сплату аліментів на утримання дитини, а перебування дитини від першого шлюбу на утриманні відповідача не повинно порушувати права та інтересів сина ОСОБА_3 . Стягнення аліментів на утримання дитини є правом того з батьків, з яким така дитина проживає і це право не залежить від фінансової підтримки чи відносин батьків.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує вік малолітньої дитини, її потребу у належному забезпеченні, стан здоров`я та матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач не заперечує свого обов`язку щодо утримання сина. При цьому суд бере до уваги доводи відповідача про наявність у нього на утриманні неповнолітньої доньки, однак зазначені обставини самі по собі не звільняють його від обов`язку щодо належного утримання малолітньої дитини та не можуть бути підставою для визначення такого розміру аліментів, який не забезпечував би мінімально гарантованого законом рівня утримання дитини.
Оцінюючи доводи відповідача щодо можливості сплати аліментів у розмірі 1/6 частини доходів, суд виходить із того, що такий розмір аліментів не забезпечуватиме належного рівня утримання малолітньої дитини та фактично не відповідав би її віку, потребам і принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини.
Суд враховує, що дитина є малолітньою та потребує постійного матеріального забезпечення, зокрема належного харчування, придбання одягу, засобів догляду, медичного забезпечення та створення умов для її гармонійного розвитку. При цьому обов`язок щодо утримання дитини покладається на обох батьків у рівній мірі незалежно від факту їх спільного проживання чи матеріального становища одного з них.
За таких обставин суд дійшов висновку, що визначення аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є співмірним потребам дитини, відповідає вимогам закону, забезпечує справедливий баланс між інтересами малолітньої дитини та матеріальним становищем платника аліментів, а також є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання та гармонійного розвитку дитини.
Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме з 14 квітня 2026 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1331,20 грн судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї/четвертої) усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 14.04.2026.
Допустити негайне виконання рішення та стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 аліменти в межах суми платежу за один місяць. 
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_3 ;
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 житель АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя      Таїсія СОЛОНЕНКО