Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/1822/25 
Провадження № 2/936/215/2026

07.05.2026     селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі
головуючої судді Сухої Н.І.
за участю секретаря судового засідання Притуп К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Воловець у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача звернувся із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги представник позивача обгрунтовоє тим, що 09.02.2025 між відповідачем та ТОВ «Оптимальні Кредити» було укладено кредитний договір № LM714905645 на суму 20 000 гривень.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного пілпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора QSDX-9846.
Згідно з умовами кредитного договору первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 грн шляхом перерахування через банк провайдер. Факт надання грошових коштів підтверджується платіжними дорученнями.
30.04.2025 між ТОВ «Оптимальні Кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № ОК-ТП/33.
28.08.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 28/0825-01.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 28.08.2025 за Договором факторингу 2 від ТОВ «Таліон Плюс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 70 187, 78 грн.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за даним кредитним договором.
Вказують, що загальна сума заборгованості відповідача на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 60 187, 78 грн, яка складається з 20 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 39 187, 78 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
На підставі вище викладеного, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за Кредитним договором №LM714905645 від 09.02.2025 в розмірі 60 187, 78 грн, судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн 00 коп.
Заяви, клопотання учасників справи.
У судове засідання представник позивача ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника та не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник Острик С.О. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 08.04.2026 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду на 29.04.2026.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, зазначає таке.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 09.02.2025 між відповідачем та ТОВ «Оптимальні Кредити» було укладено кредитний договір № LM714905645 на суму 20 000 гривень, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Підписання договору відповідачем було здійснено електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора QSDX-9846.
Відповідно до п.2.1- 2.4 договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити». Загальний розмір кредиту за цим договором становить 10 096 грн. Разом із тим позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у кредит шляхом надання додаткових траншів. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 09.02.2025 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором.
Розділом 7 договору передбачено порядок погашення кредиту, сплати комісії та процентів. Зокрема, відповідно до п.7.1 рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 26.03.2025, а саме протягом 45 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору.
Згідно із п.7.2 договору в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; 7.2.2. дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2 або п. 9.1.1.7 договору.
Відповідно до п.7.3 кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 11.03.2030. П.7.4 договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку: 7.4.1. протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; 7.4.2 після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно.
10.02.2025 між ТОВ «Оптимальні Кредити» та відповідачем укдадено додаткову угоду до Договору № LM714905645 від 09.02.2025.
Згідно п. 1.1. додаткової угоди сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1 247 грн 00 коп.
Відповідно до п.1.2. після надання траншу, відповідно до цієї Додаткової угоди, сума кредиту, яка надана позичальнику за договором та не повернута на момент укладення цієї додаткової угоди разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї додаткової угоди, буде складати 20 000,00 грн.
Згідно платіжних доручень від 09.02.2025 відповідачу ОСОБА_1 перераховано на платіжну картку № НОМЕР_1 кошти у розмірі 10 096, 0 грн, 3 643, 0 грн, 5 014,0 грн та відповідно до платіжного доручення від 10.02.2025 на платіжну картку відповідача перераховано 1 247, 0 грн.
Встановлено, що Договір кредитної лінії LM714905645 від 09.02.2025 підписаний електронним підписом відповідача, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора QSDX-9846. Зокрема, 10.03.2025 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.
28.08.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 28/0825-01.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 70 187, 78 грн.
З графіку платежів та детального розрахунку заборгованості слідує, що ОСОБА_1 жодних коштів на сплату кредиту не перераховував.
Таким чином, письмовими доказами в даній справі було підтверджено, що умови укладеного з ОСОБА_1 договору щодо своєчасно та повного повернення кредитних коштів, сплати відсотків, позичальником виконані не були, що призвело до виникнення в нього заборгованості, розмір якої, згідно наданого розрахунку, становить 60 187, 78 грн, яка складається з 20 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 39 187, 78 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1 000 грн - комісія за надання кредиту.
Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зіст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.)
Абзац 2 ч. 2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 в справі №732/670/19, від 23.03.2020, в справі № 404/502/18, від 07.10.2020 в справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів за його користування відповідно до умов кредиту, оскільки кредит ним не повернуто.
Суд зауважує, що факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 20 000 грн не заперечується.
Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором та факт його неповернення відповідно до умов вказаних у договорах та у строки, визначені сторонами, відповідач був повідомлений про умови, порядок та строки кредитування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 000 грн підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення процентів за кредитним договором, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовець, був призваний по мобілізації та на теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (код згідно з ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 та довідкою №716 від 13.01.2026 .
Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до чинної ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Національний Банк України у своєму листі від 02.09.2014 за №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 за №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Як вбачається з наданих відповідачем документів, а саме: копії військового квитка, копії довідки, виданої військовою частиною ОСОБА_1 є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (код згідно з ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) по теперішній час.
Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 39 187, 78 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1 000 грн - комісія за надання кредиту слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду у розмірі 2422 грн 40 грн і підтверджуються платіжною інструкцією №17121395 від 17.12.2025, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 605 грн 60 коп пропорційно до задоволених позовних вимог.
Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Судом встановлено, що 20.08.2026 між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" та адвокатським об`єднанням "Соломко та Партнери" укладено Договір про надання правової допомоги №20/08/25-01
Із детального опису робіт виконаних адвокатським об`єднанням "Соломко та Партнери" від 20.08.2026 вбачається вартість наданих послуг адвокатом: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № LM714905645 від 09.02.2025 - 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № LM714905645 від 09.02.2025 - 1000,00 грн, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № LM714905645 від 09.02.2025 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500,00 грн, підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № LM714905645 від 09.02.2025 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 7 000 гривень.
Верховний Суд часто підкреслював на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Для включення всієї суми витрат на правову допомогу у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статей 137,141 ЦПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23- рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка її бажає її отримати.
Отже, проаналізувавши опис виконаних представником позивача та вищенаведені норми законодавства, суд вважає розмір витрат понесених позивачем, тобто у даному випадку витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3 000 грн.
Керуючись ст. ст.2,34, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 353, 435 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956, розташованого за адресою: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6. кв.13) заборгованість за Договором кредитної лінії № LM714905645 від 09.02.2025 в сумі 20 000 (двадцять тисяч ) гривень, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п"ять) грн 60 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається продовж тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, розташований за адресою: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6. кв.13.
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Суха Н.І.