Єдиний унікальний номер 205/12859/23
Провадження № 1-кп/205/167/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №12023046690000456 від 14.07.2023 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 11.10.2022 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст. 75 КПК України звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком на 3 роки;
- 17 лютого 2023 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року, скасовано в частині призначеного покарання та засуджено за ч. 2.ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 13 липня 2023 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, біля будинку №14, зустрівся з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 .
В ході бесіди, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 разом розпити алкогольні напої, на що останній погодився. Надалі, після придбання алкогольних напоїв, останні попрямували до подвір`я яке знаходиться біля будинку №17 по вулиці Метробудівській в м. Дніпро. В подальшому, в ході розмови ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон, для того щоб здійснити дзвінок, на що ОСОБА_5 в свою чергу погодився. Після чого, ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 власний мобільний телефон «Motorola XT-2235-2 moto g32, 6+128 GB COLOR Mineral Grey», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , при цьому розраховуючи, що ОСОБА_4 поверне вказаний мобільний телефон.
В цей момент, у ОСОБА_4 раптово виник кримінально протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, а саме на заволодіння мобільним телефоном, що належить ОСОБА_5 , та в свою чергу визначив його, як об`єкт свого кримінально протиправного посягання.
Після чого, з метою реалізації свого кримінально протиправного умислу ОСОБА_4 , отримавши вказаний мобільний телефон від ОСОБА_5 , яким він заволодів внаслідок зловживанням довірою, утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд.
Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_5 матеріальну збиток в розмірі 5224 гривень.
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим, обмежившись лише допитом та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся за вчинене і суду пояснив, що він повністю підтверджує обставини скоєння кримінального правопорушення надавши суду показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням пропозиції учасників судового провадження сторони обвинувачення та обвинуваченого на підставі приписів ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4  у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, а його умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочинів.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії не тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі у межах установленою санкцією статті обвинувачення, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд також вважає необхідним призначити покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин після ухвалення попереднього вироку у вигляді у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року, скасовано в частині призначеного покарання та засуджено за ч. 2.ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, а тому йому необхідно остаточно призначити покарання із застосуванням вимог ст.71 КК України та до призначеного судом покаранням частково у вигляді одного місяця позбавлення волі, приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судово-товарознавча експертиза № 247-23 від 23.11.2023, витрати на проведення якої становлять 238,98 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню судом у порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеженням волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді одного місяця позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 17 лютого 2023 року, скасованого в частині призначеного покарання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року та остаточно, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеженням волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 247-23 від 23.11.2023, витрати на проведення якої становлять 238,98 грн.
Речові докази, якими було визнано:
- DVD-R диск марки Alerus 4,7 GB/120 min 16 x- зберігати в матеріалах кримінального провадження. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацького районного суду міста Дніпра.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя           ОСОБА_1